הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 86, 2008-03-03 11:30

סופה לנדבר: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

סופה לנדבר: על סדר היום פניות ציבור של ניצולי שואה במצוקה, שאמורים לקבל סיוע מהמדינה.

סופה לנדבר: החלטנו לעשות ישיבה בהמשך לישיבות שעשינו.

סופה לנדבר: קיבלנו פניות על כך ששלחתם את הטפסים, חלק קיבלו את הטפסים הללו.

סופה לנדבר: לא ברור לי למה הכרזתם על 8,000 פלוס טפסים שהייתם צריכים לשלוח, התקבלו רק 7,500 טפסים, לא הבנתי מה עם אלף טפסים.

סופה לנדבר: גם נשלחו טפסים לאנשים שכבר מתו, וזה כנראה אי עדכון של משרד הפנים או זה דבר שיש לתקן, כי כשאנשים מתים, לא שולחים להם את הטפסים.

סופה לנדבר: אני רוצה לומר שכאן אלמנט הזמן מאוד חשוב.

סופה לנדבר: טוב שהתחלתם לעשות את זה, אבל איך?

סופה לנדבר: בבית שלי בעלי קיבל את הטפסים האלה, זה היה לפני מספר שבועות, ושאלתי, איך אפשר להבין את זה?

סופה לנדבר: אדם שהגיע לא מזמן למדינת ישראל ולא למד עברית, איך הוא יכול למלא את זה?

סופה לנדבר: משרד הקליטה נתן הצעה למשרד האוצר לסייע בתרגום.

סופה לנדבר: אנו יודעים שמניצולי שואה כל יום מתים כ-40 איש ועניין הזמן מאוד חשוב.

סופה לנדבר: אני רוצה להבין ממשרד האוצר, מאיפה לקחתם את פרטי האנשים ששלחתם להם את הטפסים, כמה זמן לקחתם לטיפול מרגע שאתם מקבלים בחזרה את הטפסים, ואתם מחליטים שאדם ששלח ומילא את הטפסים זכאי לקבלת הכספים, ומתי התחילו לחלק את ה-2,400 ₪, שזה סל שירותים מאוחדים שמאושר גם במסגרת זכאות של ניצולי שואה, וכמה ניצולי שואה לפי הנתונים שיש לכם מתים כל יום?

סופה לנדבר: ולמה לא תרגמתם את הדברים עד היום, כששלחתם את הטפסים בשפה שקשה לניצולי השואה?

יפעת סולל: קיבלנו לא מעט פניות בתקופה האחרונה מאנשים שקיבלו את הטפסים הללו ושלא ידעו מה לעשות עם זה.

יפעת סולל: מצד אחד קיבלו אנשים שמקבלים קצבה ממשרד האוצר, אז הם לא הבינו למה קיבלו את זה, ומהעבר השני אנשים שנבהלו מהטפסים האלה.

יפעת סולל: יש בהם הרבה מאוד מידע שיש למלא, כמו גם הרבה מאוד מלל שחוזר על עצמו בגרסאות שונות, שלא ברור למה זה חוזר על עצמו.

יפעת סולל: אנשים לא מבינים, רוב האוכלוסייה היא מאוד מבוגרת, בנוסף לאוכלוסייה של אנשים שאינם ילידי הארץ, שהם עולים חדשים, ושאין להם יכולת להתמודד עם זה.

יפעת סולל: שנית, מניסיון בדיקה ראשוני עולה שאנשים שיכול להיות שכן זכאים, לא קיבלו את זה.

יפעת סולל: לא נעשה שום ניסיון להגיע לאנשים האלה בדרך אחרת.

יפעת סולל: הפרסום שהיה הוא מאוד מצומצם.

יפעת סולל: גם מתוך הזכאים הרבה לא ידעו שהיה עליהם לפנות.

יפעת סולל: אנו חושבים שיש לבנות מערכת מאוד מסודרת, שאנשים יוכלו לבוא ושיעזרו להם למלא את הטפסים, בלי האיום של המדינה עליהם, כי זה מאוד מאיים, כל השאלות האלה, כדי שכל האנשים שעד היום הודרו מקבלת כל גמלה שהיא יקבלו סוף סוף את המגיע להם.

רפי פינטו: היינו כאן בוועדת ביקורת המדינה לפני כחודש וחצי, והתלוננו, למה הדברים לא זזים.

רפי פינטו: מדינת ישראל נתנה מחויבות שהדברים יתחילו לזוז, מהר וטוב.

רפי פינטו: המדינה קיבלה על עצמה תוך שבועיים לשלם לכל מי שאנו יכולים לאתר אותו באמצעות מחשבים בלבד, והמדינה קיבלה על עצמה שב-1 במרס נתחיל לשלם לכל השאר.

רפי פינטו: מדינת ישראל עבדה מהר, ותוך ארבעה ימים קיבלו אנשים את הכסף.

רפי פינטו: כמאתיים איש קיבלו, ואלה מחשבים שיושבים בארה"ב בוועדת התביעות.

רפי פינטו: וכעת היינו צריכים לדעת מי האוכלוסייה הפוטנציאלית שלנו.

רפי פינטו: האוכלוסייה הפוטנציאלית שלנו יושבת בוועדת התביעות שבארה"ב, הם שילמו בזמנו לאנשי קרן הזיכרון, 75 אלף איש, להם סימנו שם מי קיבל אצלנו, כלומר אדם שביקש בזמנו לקרן זיכרון נדרש בזמנו לשלם, האם קיבלתי מגרמניה, מהלשכה לשיקום נכים או מקרן סעיף 2 ולכאורה היה להם המידע.

רפי פינטו: אין להם היכולת להעביר את המידע אלינו מבחינה משפטית, הם לא יכולים לתת לנו רשימות.

רפי פינטו: הדרך היחידה שלהם, לפנות לאנשים ישירות.

רפי פינטו: תוך תקופה של פחות משבועיים עשינו הסכם עם ועדת התביעות, הטפסים האלה נוצרו כך מסיבות שמדינת ישראל פעם תרצה להיעזר בהם כפי שנוצרו כדי לתבוע את ממשלת גרמניה, כי מדינת ישראל חושבת שאת הכסף הזה הגרמנים צריכים לשלם.

רפי פינטו: לכן היינו צריכים לייצר טופס שדומה למה שקרן סעיף 2 יצרה.

רפי פינטו: ראינו את הבעייתיות של לייצר טופס שהוא תואם חוק, ועל הטפסים האלה ישבנו אנשי הלשכה, אנשי האוצר, אגף תקציבים, משרד המשפטים, כולם ישבו על המדוכה, איך לייצר את הטופס הכי נוח והכי תואם את החוק.

רפי פינטו: ואז במקביל גמרנו את הטופס, והם שלחו אותו ל-7,500, דברי הסבר, וגם מעטפה של החזר בגוביינא על חשבון מדינת ישראל.

רפי פינטו: אני לא רואה הרבה מוסדות ציבוריים שעושים את זה.

רפי פינטו: מאותו משלוח עד היום הגיעו אלינו, עד 27 בחודש הגיעו כאלפיים בקשות, הן נבדקו, ושולמו מתוכן אלף מקרים ב-1 במרס.

רפי פינטו: כל האלפיים נבדקו, חלקם הצהירו שהם מקבלים מגרמניה, ולכן הם נפסלו.

רפי פינטו: חלקם צריכים לעשות השלמת נתונים המתייחסת לחשבון הבנק שלהם, כי אנו צריכים להכניס כסף לחשבון הבנק.

רפי פינטו: לדעתי, עבדנו בקצב הכי מהיר האפשרי.

רפי פינטו: מה קורה היום – אנו ממשיכים לקבל בקצב של כ-250 מקרים לשבוע.

סופה לנדבר: למה מה-7,500 קיבלתם רק אלפיים?

רפי פינטו: עדיין אנו מטפלים ב-7,500.

רפי פינטו: ב-15 בחודש הקרוב נשלם לעוד כמה מאות מקרים, וכל מי שמגיע, תוך יומיים יש החלטה, לכן או ללא.

רפי פינטו: זה לגבי המקרים הוודאיים שמגיעים מוועדת התביעות.

רפי פינטו: בעוד תקופה, כשה-250 לשבוע יירדו למאה, נניח, נעביר אליהם את קובץ המקבלים.

רפי פינטו: הם יעשו את ההפגשה ושוב הם לא יכולים להעביר לנו שמות.

רפי פינטו: הם יעשו את ההפגשה ונשלח מכתב נוסף לאנשים עם טופס, למה לא הגשתם.

רפי פינטו: ייתכן שהטפסים האלה, יהיה להם תרגום לרוסית, או לפחות יהיה מסר ברוסית.

רפי פינטו: אגב, בכמה מקומות כאן יש מספרי טלפון של מרכזי מידע שתגברנו אותם בצורה משמעותית, ואנו נעזרים בחברה חיצונית שעוזרת גם כן לענות לטלפונים.

רפי פינטו: מרכזי המידע שלנו כוללים הרבה מאוד דוברי רוסית.

רפי פינטו: המספרים הם 03-5682651.

רפי פינטו: יש שם הרבה קווים, הרבה דוברי רוסית.

רפי פינטו: פעם שלישית נעשה משהו חדשני, יחד עם המשרד לגמלאים, שם מפעילים מתנדבים רבים, בין השאר לשלוח לאותה קבוצה יחד עם ועדת התביעות לכל שאר האנשים שלא פנו.

רפי פינטו: שם ידברו לכל אחד בשפתו, יסבירו לו את הזכויות שלהם, יסבירו גם לגבי מקומות אחרים שהם יכולים לקבל כניצולי שואה – הטבות, אם ישנן כאלה, ואני מניח שכך נמצה את כל 7,500 המקרים האלה.

רפי פינטו: אלה שלא נמצאים במסגרת קרן הזיכרון אינם רבים, זה בעיקר כמה מחנות בטוניסיה ועוד כמה מחנות חדשים, כי מחנות של טוניסיה מפסיקים להיות רלוונטיים כי טוניסאים נכנסים לחוק המרכזי ממילא.

רפי פינטו: כלומר נשארו בודדים שיגיע להם ולא קיבלו.

סופה לנדבר: תגדיר לי למי נשלחו.

רפי פינטו: כל מי שקיבל בזמנו מקרן הזיכרון- -

נח פלוג: כל אלה שהיו במחנות ובגטאות.

רפי פינטו: מתחילים להוריד מזה את כל אלה שמקבלים מגרמניה, את כל אלה שמקבלים מהאוצר, ואת כל אלה שמקבלים מגרמניה מקרן סעיף 2, ואם יש שמקבלים ממקורות אחרים, גם אותם מורידים.

רפי פינטו: זה ה-7,500.

רפי פינטו: מעבר ל-7,500 לא יהיו הרבה.

רפי פינטו: באמצע החודש הזה נצא שוב עם מודעה בעיתון לפנות שוב לאלה שלא קיבלו את הטפסים בשתי שפות, זה יהיה בעיתון רוסי ובעיתון בעברית.

רפי פינטו: הערה שולית; הלשכה לשיקום נכים כל הזמן מותקפת.

רפי פינטו: להגיד רשעות לשמה, מעשה חלם - קל לתקוף, אולי זה פופולרי, אך עובדים אנשים, יום ולילה, נותנים את כל הלב וסופגים כל הזמן.

רפי פינטו: אחרי כל תקיפה יש אנשים שעובדים ונותנים מכל הלב.

רפי פינטו: תודה.

משה בר סימנטוב: היה לנו הליך מאוד ארוך של הידברות עם מרכז הארגונים של נציגי השואה, עם נציגים רבים, ריכז את הדיון הזה מצד ניצולי השואה נח פלוג.

משה בר סימנטוב: במהלך הדיון גילינו שיש קבוצה עלומה שלא זכתה להתייחסות ושלא מקבלת קצבה מכל מקור אחר, קראנו לה קבוצת הנופלים בין הכיסאות, אנשים שהיו במחנות ריכוז ובגטאות.

משה בר סימנטוב: אחרי שגילינו את זה, גילינו שקשה לאתר את אותה קבוצה.

משה בר סימנטוב: בעזרת מחשבה יצירתית גם של החברים שאתם דיברנו, גילינו שאנו יכלים להסתמך על הקבוצה שקיבלה תגמול חד פעמי מקרן הזיכרון ששולמה על ידי ועידת התביעות, ומאותה קבוצה נצטרך להתחיל להוציא את האוכלוסיות שמקבלות קצבאות.

משה בר סימנטוב: הבעיה היא שהתשלום של קרן זיכרון שולם בידי ועידת התביעות ולא בידי ממשלת ישראל, לכן בסיס הנתונים הראשוני לא היה בידינו.

משה בר סימנטוב: לכן היינו צריכים לכאורה לפרסם מודעות בעיתונים ושאנשים יפנו ואז נבדוק את הזכאות.

משה בר סימנטוב: למרות זאת עשתה הממשלה מעשה שאינה עושה בדרך כלל והחליטה לפנות ישירות לקבוצה שאותה אנו יכולים לזהות.

משה בר סימנטוב: מכיוון שהמאגר לא היה ברשותנו, התקשרנו עם ועידת התביעות כדי שהם ישלחו את המכתבים בשם ממשלת ישראל לקבוצת הזכאים הפוטנציאליים.

משה בר סימנטוב: שוב, אין בסיס נתונים לזה.

משה בר סימנטוב: הפעולה שנעשתה רחוקה מלהיות מושלמת.

משה בר סימנטוב: עשינו הכי טוב שיכולנו אך לא יכולנו להגיע לכל האוכלוסייה שלא מקבלת, ודרך הפנייה שלנו פנינו לאוכלוסייה שכן מקבלת.

משה בר סימנטוב: עדיין הערכנו שעדיף לנהוג כך מאשר לפנות בעיתונים לאנשים.

משה בר סימנטוב: השתדלנו כולם וישבו עשרות יועצים משפטיים ופקידי ממשלה לנסות לנסח את הטפסים בצורה הכי ברורה ופשוטה.

משה בר סימנטוב: השלב הראשון, אמרנו: עד שנתרגם את הטפסים, ייקח זמן.

סופה לנדבר: משרד הקליטה, כמה זמן לוקח, 13 עמודים?

סופה לנדבר: יומיים.

משה בר סימנטוב: דבר ראשון, שלחנו את הטפסים, ובמקביל מייד דאגנו שבמוקדים הטלפוניים של הלשכה לשיקום נכים יהיו אנשים שדוברים רוסית ויוכלו לתדרך את האוכלוסייה, איך למלא את הטפסים.

משה בר סימנטוב: בשלב השני שאליו אנו נערכים עכשיו כן תהיה פנייה ברוסית לאותה קבוצת אוכלוסייה שתדריך אותה בסוגייה.

סופה לנדבר: אתם צריכים לעשות דחוף, לשלוח לדוברי הרוסית, שתרגום הטפסים שקיבלתם - בדרך, ולתרגם את זה לרוסית.

משה בר סימנטוב: יישום תשלום הקצבה תלוי במהותו בתיקון חקיקה, שעדיין לא בוצע.

משה בר סימנטוב: למרות זאת החליטה הממשלה שהיא מתחילה לשלם את הקצבאות על אף שהכנסת לא השלימה את תיקון החקיקה.

משה בר סימנטוב: אנו מקווים שהכנסת תשלים אותו היום.

משה בר סימנטוב: הממשלה הבינה את החשיבות של פעולה מהירה והיא נוקטת אמצעים שאני לא ראיתי את הממשלה עושה- -

סופה לנדבר: ששים שנה לא עשו את זה, אז לפחות היום צריך לעשות את זה במהירות.

משה בר סימנטוב: הממשלה מקיימת את חוק נכי רדיפות הנאצים החל משנת 57' ורטרואקטיבית משנת 54' ומשלמת סכומי כסף גדולים מאוד.

משה בר סימנטוב: לומר שהממשלה לא עושה זה החטאה של העניין, אך כן צריך לשוב ולומר שהיתה פה הירתמות של הרבה מאוד אנשים כדי להוציא את זה לפועל.

סופה לנדבר: איך קרה שמשרד הפנים, איך שלחו טפסים לאנשים שמזמן מתו?

משה בר סימנטוב: בסיס הנתונים הראשוני לא היה בידינו, לכן לא יכולנו לעשות את ההצלבה שאנו עושים כל פעם עם מרשם האוכלוסין כדי לדעת מי חי ומי לא, מי עזב את הארץ ומי תושב ישראל.

משה בר סימנטוב: יכולנו לומר שנבקש מוועידת התביעות לעשות זאת, אבל אז היינו מעכבים את התהליך בעוד כמה ימים או שבועות.

משה בר סימנטוב: פנייה של גורם חיצוני למשרד הפנים, למרשם האוכלוסין היא לא הליך פשוט.

משה בר סימנטוב: נעשה פה שיקול סביר, שעדיף להגיע לאוכלוסייה מה שיותר מהר, גם אם זה אומר שעושים פנייה לאוכלוסייה לא רלוונטית או שלא פונים עדיין לכל האוכלוסייה הרלוונטית, ובהמשך לבצע את כל התיקונים האפשריים, וזה כולל לרבות את הפנייה ברוסית לאוכלוסייה הרלוונטית.

דפנה סידס-כהן: דיברת על אותם אנשים ממחנות בטוניסיה, ואמרת שאותם אנשים לא נכללו בקבוצה של ה-7,500 איש שנשלחו טפסים, והם תלויים בהצעת החוק שעומדת לקריאה שנייה ושלישית במליאת הכנסת.

דפנה סידס-כהן: ידוע לנו שיש הסתייגות של חברת הכנסת קולט אביטל, שייתכן שתעכב בהסתייגות הזו את האישור של הצעת החוק הזו.

דפנה סידס-כהן: אם זה אכן יעוכב, ושיעור התמותה יחסית גבוה, מה בדעתכם לעשות?

דפנה סידס-כהן: ומה לגבי הדין לגבי אותם ניצולים שאכן נשלחו להם הטפסים ונפטרו לצערנו, האם בת זוגם תהיה זכאית לקבל את הקצבה?

רפי פינטו: מי שחי החל מאוקטובר - - זכאי לקבל, כלומר בת זוגו תקבל.

משה בר סימנטוב: לעניין הטוניסאים, אחרי ההסכם שהיה עם ניצולים, גילינו שיש עוד קבוצה של יוצאי מחנות וגטאות שלא היו זכאים לקרן הזיכרון.

משה בר סימנטוב: הממשלה קיבלה החלטה שגם קבוצה זו תהיה זכאית והגדירה בחוק הליך זכאות גם לאוכלוסייה הזו, בעיקר אנשים שהיו במחנות בטוניס שהוכרו לאחר שנסגרה הזכאות לקרן הזיכרון.

משה בר סימנטוב: זה דורש תיקון חקיקה, ופה הכדור נמצא במגרש של הכנסת, ואנו מקווים שחברת הכנסת אביטל תסיר את הסתייגותה.

משה בר סימנטוב: אם היא לא תסיר, החוק יעוכב, ולא נפנה לאוכלוסייה הזו עד שהליך החקיקה לא יושלם.

משה בר סימנטוב: הליך הזכאות שלהם לא ברור.

משה בר סימנטוב: אנו צריכים הסמכה בחקיקה לשלם לאותה קבוצה.

משה בר סימנטוב: פה אנו מדברים על קבוצה שלכאורה היא בשדה של לפנים משורת הדין.

משה בר סימנטוב: אנו אומרים: אם לא היתה תקופת התיישנות על קרן זיכרון אחריות ועתיד, והיה מגיש תביעה, היה זכאי.

משה בר סימנטוב: זו קבוצה וירטואלית, אין לנו גם בסיס נתונים לאתר אותה.

משה בר סימנטוב: נצטרך לפרסם הודעות בעיתונים לאחר שיושלם הליך החקיקה.

סופה לנדבר: לטרפד את הקבוצה הגדולה בגלל הקבוצה הקטנה, זה לא פייר.

סופה לנדבר: אני חושבת שצריך לפתור את הבעיה של הקבוצה הקטנה בצורה אחרת ולא לטרפד את הכל, כי אנשים מתים.

משה בר סימנטוב: לקבוצה הגדולה אנו משלמים.

סופה לנדבר: חבל לטרפד את זה בגלל ההסתייגות, שהיא צודקת.

נח פלוג: מרכז הארגונים של ניצולי השואה, כשהוקם, חצי מהחיים בישראל שהיו בגטאות ובמחנות לא קיבלו שום רנטה, כי ממשלת ישראל שילמה רנטות לאלה שהגיעו עד 53' והחוק הגרמני נגמר ב-69'.

נח פלוג: אנו התחלנו משא ומתן עם גרמניה והשגנו לכל אלה שהיו במחנות ובגטאות, במחנות מעל ששה חודשים ולגטאות מעל 18 חודשים, רנטות לכל החיים, 270 יורו.

נח פלוג: סך הכל בעולם 95 אלף איש שקודם לא קיבלו דבר, קיבלו רנטות.

נח פלוג: בארץ חיים עוד היום 25 אלף איש שמקבלים רנטות מקרן סעיף 2.

נח פלוג: 270 יורו פעם בשלושה חודשים.

נח פלוג: במשא ומתן עם הגרמנים, זה משא ומתן לא קל, אני משתתף בזה, היתה קבוצה של כאלה שהיו במחנות ריכוז ובגטאות והגרמנים לא הכירו בהם לתת להם רנטה.

נח פלוג: איזה סוג זה היה?

נח פלוג: למשל, אנשי גטו בודפשט, שהיו בגטו פחות מ-18 חודש או אנשים כאלה שהיו בברית המועצות באזורים שהיו כבושים פחות מ-18 חודש במזרח הרחוק או כאלה שהרוויחו קצת מעל למשהו, זה גם שונה לאחרונה, במשא ומתן לאחרונה הגרמנים הסכימו לא לכלול כהכנסה לא רנטה, לא ביטוח לאומי, רק שכר והון, וזה אפשר לעוד כמה אלפי אנשים לקבל רנטות.

נח פלוג: נשארה קבוצה שהיתה בגטאות, במחנות ולא קיבלה רנטות.

נח פלוג: הערכנו את זה כ-8,000 איש.

נח פלוג: השגנו בשביל אלה שהיו במחנות ובגטאות גם מקרן מיוחדת עבור עבודת כפייה.

נח פלוג: כל אחד קיבל 15 אלף מרק מגרמניה ועוד 1,400 דולר.

נח פלוג: כאלה בארץ היו 75 אלף.

נח פלוג: בדקנו כמה יש כאלה מה-75 אלף שמקבלים רנטות, או מגרמניה או מקרן סעיף 2 או מהאוצר.

נח פלוג: מהסיכומים יצא שיש כאלה כ-67 אלף.

נח פלוג: הממשלה הסכימה לכל אלה שהיו במחנות ובגטאות לפי התביעה של מרכז הארגונים לתת מכיוון שהגרמנים לא נותנים את הרנטות, לתת את הרנטות.

נח פלוג: זה ה-8,000 איש.

נח פלוג: כל הנתונים נמצאים בקליימס קונפרנס – הרי האיש כתב שזה סודי.

נח פלוג: במקום ידידי מכן לזקן, לכתוב, ואיני מבין את המילה, מעשה חלם, רשעות לשמה, איני יודע לכמה איש עזרתם.

נח פלוג: איני יודע מה השגתם.

נח פלוג: אנו השגנו ל-200 אלף יוצאי ברית המועצות תשלומים חד פעמיים, ל-75 אלף איש, לכל אחד 50 אלף עבור עבודות כפייה, השגנו את הרנטות מגרמניה ולאלה שלא קיבלו מממשלת ישראל.

נח פלוג: אל תיקחו טרמפ על בעיות של ניצולי השואה.

סופה לנדבר: יש לי הערכה לכל הדברים שעשיתם וממשיכים לעשות.

סופה לנדבר: כחברת כנסת מסיעת ישראל ביתנו, וזה התחיל מיורי שטרן, לכן חשוב לי לציין, עד כמה חשוב לתת לכם תמיכה והערכה.

נח פלוג: באופן פרקטי סיכמנו שיהיה פרסום בכל העיתונות, יהיו הודעות באמצעות כל הארגונים, סיכמנו עם אהוד מוזס שתהיה הדרכה לכל המתנדבים שיבואו לכל אלה, כלומר אנו באופן פרקטי עוזרים במילוי השאלונים.

נח פלוג: לא צריך לעשות דברים מכלום.

סופה לנדבר: משרד הפנים, מאיפה נוצרה הבעיה שאנשים שמתו קיבלו טפסים?

עירית וייסבלום: קיבלנו בקשה לבצע אימות קבצים.

עירית וייסבלום: יש 82 אלף רשומות שהתקבלו אצלנו, נעשתה בדיקה, מתוכם מצאנו ש-13,090 נפטרו.

עירית וייסבלום: נעשתה פנייה ובוצעה בדיקה.

סופה לנדבר: משרד הקליטה, אמרתם בוועדה שאתם מסוגלים לתרגם.

שרה כהן: אמרנו את זה בוועדה שריכז מנכ"ל משרד הרווחה, נחום איצקוביץ'.

שרה כהן: הצענו את עזרתנו בהכנת חוברות מידע, בתרגום מידע.

שרה כהן: ההצעה שלנו מבחינת היכולות שלנו להתאמת המסמכים לשפה הרוסית קיימת, וההצעה שלנו בעינה עומדת.

רפי פינטו: אנו מתלבטים אם לעשות טופס ברוסית או לעזור לאנשים למלא את הטופס- -

סופה לנדבר: בגלל שאתם מכבדים את האנשים שעברו כל כך הרבה, אני חושבת שזה צריך להגיע ברוסית.

סופה לנדבר: הם אומרים שהם לא הבינו למי שלחו את הטפסים.

רפי פינטו: התחלנו מהקבוצה שקיבלה מקרן הזיכרון.

רפי פינטו: יש שם כ-75 אלף איש.

רפי פינטו: אגב, עכשיו מספרים לנו שכן נעשתה הפגשה.

רפי פינטו: אנו נתייעץ, איך לפנות לקהל הרוסי.

רפי פינטו: אנו שולחים טופס לכולם.

רפי פינטו: אני נוטה לצרף מלל ברוסית, ולומר למי שקורא רוסית: אם אתה רוצה טופס ברוסית, תתקשר.

סופה לנדבר: אמרת שממשלת ישראל כל כך דואגת לאותם אנשים, ולכן צריכים לקחת בחשבון שחלק לא מבוטל מהם לא יודעים עברית, לכן צריך או להשאיר שם טלפונים, לאן אפשר לפנות.

רפי פינטו: אנו מדברים על טכניקת הביצוע.

רפי פינטו: צריך לחשוב חכם.

רפי פינטו: אם נשלח את הטופס הרגיל, יהיה מצורף דף הסבר ברוסית, שמסביר למי מגיע, ומספר טלפון ששם עונים ברוסית.

רפי פינטו: הוא יכול גם לבקש שישלחו לו טופס ברוסית, ונעשה זאת.

סופה לנדבר: אבל תעשו את זה במהירות, כי יש פה ליקוי בתפיסה.

רפי פינטו: זה לוקח זמן.

דפנה סידס-כהן: יש לי הצעה לגבי פרקטית, איך לאתר את אותם אנשים שמדברים שפה אחרת למעט עברית; כידוע, אותם 7,500 איש, הם לא רק דוברי רוסית, יש ביניהם דוברי רומנית והונגרית וצ'כית ועוד שפות רבות.

דפנה סידס-כהן: מה דעתכם לקחת את אלו שלא ענו לכם על הטפסים, לאמת את ארץ העלייה שלהם מול משרד הפנים ולאותם אנשים לשלוח לפי שפת ארץ המוצא?

משה בר סימנטוב: הבעיה היא רוסית, לא שפות אחרות.

משה בר סימנטוב: העליות מצ'כיה ומרומניה הם משנות החמישים.

סופה לנדבר: הם דוברים עברית, הבעיה עם הגל האחרון, שגם אם הם דוברי עברית, קשה להם למלא את הטפסים בעברית.

רפי פינטו: לכל אלה שלא הגישו מתוך ה-7,500, אליהם נתקשר, ואליהם יגיעו פיזית.

רפי פינטו: כאן זו לא הבעיה.

רפי פינטו: הבעיה הזו נפתרה.

רפי פינטו: הבעיה היא האחרים.

פיאנקו משה: לקחו 130 ילדים מדכאו לאושוויץ.

פיאנקו משה: לידי היה החבר הכי טוב שלי.

פיאנקו משה: שאלו אותי בן כמה אני.

פיאנקו משה: אמרתי: 16.

פיאנקו משה: נשארתי בדכאו.

פיאנקו משה: נשארו בחיים 30 ילדים.

פיאנקו משה: החבר שלי לא נשאר בחיים, הוא אכל יותר מדי.

פיאנקו משה: אני שבע שנים, פעמיים בשבוע בכנסת.

פיאנקו משה: אני שומע, סעיף 2 שממלא את הטופס לא מקבל שום דבר?

משה בר סימנטוב: אלא א כן הוא מקבל הבטחת הכנסה.

פיאנקו משה: אתם מדברים על קבוצה לא גדולה.

פיאנקו משה: יש בארץ 60 אלף ניצולי שואה.

פיאנקו משה: בנוסף, יש עלייה מרוסיה, גם להם מגיע כסף.

פיאנקו משה: מדכאו בחודש הזה הלכו ששה אנשים.

פיאנקו משה: המשפחה שלהם תקבל, ואף אחד לא יודע את זה.

פיאנקו משה: עכשיו יש עוד קרן רווחה, נותנים 4,000 ₪ בסוכנות בתל אביב.

פיאנקו משה: נותנים לניצולי שואה ולמי שהיה ברוסיה.

פיאנקו משה: עורכי דין לוקחים עבור זה 10%.

פיאנקו משה: אני חייב לגמור את העסק הזה.

פיאנקו משה: אני לוקח 40 אנשים מכל המחנות, נוסעים לגרמניה, אני יודע שמר פלוג נסע לשם, הייתי בעירייה, לא קיבלנו שום דבר.

נח פלוג: יקבלו עבור כל 2008 רטרואקטיבית.

פיאנקו משה: אני אסע לגרמניה עם שלושים אנשים.

פיאנקו משה: חבל.

פיאנקו משה: יש כסף, בנק לאומי, קולט אביטל, שבע שנים, עשו חברה.

פיאנקו משה: אתם מבינים מה הולך כאן?

פיאנקו משה: זה בלגאן שאין מילים יותר.

פיאנקו משה: כולם יחד צריך, עם מר פלוג יחד.

פיאנקו משה: חשוב גם לחוד, ניצולי שואה, לחוד את הקבוצה הקטנה שלך, רוסים שבאו משנת 90, גם צריך לעזור להם.

פיאנקו משה: כסף יש.

פיאנקו משה: אני מציע לא לעשות ישיבות עם 200 אנשים יושבים, שכולם צועקים.

פיאנקו משה: צריכים להיות קבוצה לא גדולה.

אהרון מולוטקוסקי: יש לנו ברשימה של הארגון שלנו כמעט 600 ניצולי שואה, רק באשדוד.

אהרון מולוטקוסקי: הרבה מהם קיבלו את הטפסים ממשרד האוצר.

אהרון מולוטקוסקי: לא ידעו איך למלא.

אהרון מולוטקוסקי: עזרנו להם, פדרציה ישראלית דוברי רוסית, באו נכדים, וענינו לכל אחד, אך יש הרבה אנשים שעוד לא נמצאים ברשימות שלנו.

אהרון מולוטקוסקי: עכשיו הם שומעים שיש טפסים, באים, בחצי שנה שעברה באו כ-150 איש חדשים לרשימה שלנו.

אהרון מולוטקוסקי: ומה עשינו – אף אחד לא קיבל טופס, אז אנו מתקשרים למשרד האוצר.

אהרון מולוטקוסקי: אני מציג את עצמי, שולחים את הטפסים, קשה מאוד.

אהרון מולוטקוסקי: אומרים שצריך שהטפסים יהיו בשתי שפות.

אהרון מולוטקוסקי: גם מגרמניה באים טפסים בשתי שפות.

אהרון מולוטקוסקי: אתם שולחים את הטפסים לכל אחד הביתה.

אהרון מולוטקוסקי: האדם כבר מת, לא יודעים שהוא מת, אבל אנחנו יודעים אפילו מי שחולה.

אהרון מולוטקוסקי: אז אם צריך עזרה, אנו תמיד מוכנים לעזור.

אהרון מולוטקוסקי: אם אין לכם רשימות של יושבי ראש, יש בארץ כארבעים ארגונים, ואנו תמיד רוצים לעזור.

אהרון מולוטקוסקי: אז אנחנו צריכים להיות בקשר.

אהרון מולוטקוסקי: אנו תמיד יכולים לעזור ולכוון.

רפי פינטו: עם גיטה עשינו את זה.

אהרון מולוטקוסקי: קשה מאוד, אפילו גיטה, ויש לה עכשיו ברשימה 27 סניפים.

אהרון מולוטקוסקי: היא נתנה בתקשורת את מספר הטלפון שלה.

אהרון מולוטקוסקי: אין לה ארגון שאפשר להתקשר, לשאול.

אהרון מולוטקוסקי: אנחנו יכולים לתת רשימה.

רפי פינטו: תודה, ניעזר בכם.

סופה לנדבר: אתם צריכים לפנות לאנשים, שלא ישלמו לעורכי דין, אלא שייעזרו בארגונים.

אהרון מולוטקוסקי: עד עכשיו באים אנשים כשיש קבלת קהל, והם לא יכולים לקבל את העזרה של דיור ציבורי, כי בחוק כתוב שהם עומדים בתור הראשון, הם באו בשנת 99' לארץ והם לא יכולים לקבל.

אהרון מולוטקוסקי: יש לנו כאלה אנשים, הם נכים, הם מקבלים פנסיה נכה, והסכום שהוא מקבל פחות ב-10-15 ₪ ממני- -

סופה לנדבר: נעשה ישיבה על זה.

צבי בידרמן: יש אנשים שבאו קצת לפני שנת 90', יש פה כמעט שלילת זכויות.

צבי בידרמן: אם כל החיים אדם עבד, שירת בצבא, שילם ביטוח לאומי, מבטחים, הכל, כשזה מגיע לכסף של כ-6,000 ₪, אומרים שלא מגיע לך כי אתה ותיק ומקבל מבטחים.

צבי בידרמן: את המבטחים אף אחד מאתנו לא גנב.

צבי בידרמן: עבדתי על המבטחים.

צבי בידרמן: ופתאום כשאני שואל, למה לא מגיע לי, אומרים לי: כל התנאים לא מגיעים לקבוצה הזו כמוני.

צבי בידרמן: יש 200 איש בעמותה שלנו.

צבי בידרמן: בין 30% הגיעו עד שנת 80'.

רפי פינטו: מדובר על קבוצה של יותר מ-20 אלף איש.

רפי פינטו: החל משנה הבאה יהיה להם משהו.

צבי בידרמן: מה זה "משהו"?

צבי בידרמן: זה טיפה בים.

צבי בידרמן: בזמן המלחמה כולם סבלו אותו דבר.

צבי בידרמן: הייתי בן 4 בגטו.

צבי בידרמן: אח שלי מת מרעב.

צבי בידרמן: אני נשארתי חי עם אחותי, אך כולם סבלו אותו דבר, אז למה אני וקבוצה כמוני שעלינו לארץ בגיל 40, זה מה שמגיע?

סופה לנדבר: אני רוצה לסכם.

סופה לנדבר: אני מבינה את הצרכים של הקבוצה הזו וחושבת שקבוצה זו צריכה לקבל ואין זכות למדינת ישראל לשלול ממנה את מה שמגיע לה.

סופה לנדבר: הם היו חלק מהשואה.

רפי פינטו: מעט מתוכם יוצאי ברית המועצות.

סופה לנדבר: אני לא רוצה לחלק מדליות לממשלת ישראל, אך חשוב בגלל הלחץ שעשיתם, ואנו חברי הכנסת כולל יורי שטרן התגייסנו לשרת צדק חברתי, זה אחד מהסעיפים שהמדינה היתה צריכה לבצע לפני ששים שנה.

סופה לנדבר: יש בלגאן לא קטן, אנשים לא מבינים לאיזו קטגוריה הם שייכים, והלחץ יהיה גדול יותר כשהחוק יאושר, לדעתי.

סופה לנדבר: אני מבקשת לסיכום להתקשר טלפונית לאנשים שבינתיים לא שלחו חזרה את הטפסים, לבדוק למה, ואם הם לא דוברי עברית, לשלוח להם ברוסית.

סופה לנדבר: אני מבקשת לתרגם בדחיפות את הטפסים לרוסית.

סופה לנדבר: משרד הקליטה מוכנים לסייע, יש להעריך זאת ולעשות הכל יחד.

סופה לנדבר: כשתפרסמו את הדברים ותעשו זאת במהירות רבה, תנצלו גם כלי תקשורת ברוסית, כי אנשים אלה בדרך כלל מקבלים חינם תקשורת מקומית והרבה השפעה יש בתקשורת הרוסית.

סופה לנדבר: אני מבקשת לשלב ידיים עם ארגונים, לקבל מהם במהירות את כל הפרטים שהם רוצים לפרסם, ותנצלו אותם לרשימות וטלפונים וכתובות, כי הם מוכנים לסייע.

סופה לנדבר: בחוק של יורי שטרן עשיתם יום עיון, תעשה זאת שוב.

סופה לנדבר: הם עזרו אז המון, הם יעזרו גם היום.

סופה לנדבר: תעשו סמינר, תקבלו מהארגונים האלה את הטלפונים והכתובות ותנסו לשלב אותם.

סופה לנדבר: תודה רבה, הישיבה נעולה.