ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 729, 2008-02-27 09:00

סטס מיסז'ניקוב: בוקר טוב.

סטס מיסז'ניקוב: אני פותח את ישיבת הכספים בנושא מלגות לסטודנטים במכללת ספיר.

סטס מיסז'ניקוב: לפני שאנחנו מתחילים בסדר היום, אני רוצה למסור כמה עדכונים.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לומר לכם שאנחנו באמת עובדים יפה כוועדת כספים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא רוצה לפרגן לנו על הבוקר, אבל בשיחה שלי עם אלי ישי הוא הבטיח ש-17 מיליון שקלים נוספים לתוכנית חונכות וזה בעקבות הישיבה שקיימנו והוא גם פונה לממשלה לשנות את החלטת המחליטים, לתת פיילוט של שנה לרשות לעסקים הקטנים לעבוד במתכונת הנוכחית ולא להפוך אותה לסוכנות ביצוע.

סטס מיסז'ניקוב: זאת הבטחה אישית של השר אלי ישי ואני מאמין לה.

סטס מיסז'ניקוב: לכן אני הורדתי אתמול את הרביזיה שלי.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת אורון, הגיעו הנתונים שביקשת ואני אתן לך אותם.

חיים אורון: אני רוצה לראות אותם ואחרי כן אחליט.

סטס מיסז'ניקוב: בסוף הדיון נבקש ממך להוריד את הרביזיה.

סטס מיסז'ניקוב: התקשרו אלי גם מהתאחדות התעשיינים וגם מלשכת מנכ"ל משרד האוצר, בעקבות הישיבה שקיימנו לגבי הדולר, ויש תוכנית והם מתקדמים יפה.

סטס מיסז'ניקוב: התעשיינים מרוצים, האוצר הבין שאנחנו רציניים ובעוד שבוע הם מבטיחים להציג לנו את התוכנית.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא רוצה לקחת קרדיט של ועדת כספים על כך שהנגיד הוריד את הריבית – הנגיד עצמאי – אבל זה שהאוצר התחיל לדבר עם התעשיינים ולהכין תוכניות פיסקליות, אני רוצה לומר לכם שאני באמת גאה להיות חלק מהצוות הזה של ועדת הכספים ואנחנו אכן עושים עבודה יפה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לומר כמה מלים לגבי הנשיא קצב, אבל זה כאשר יחזור לכאן חבר הכנסת אורון שיצא לראיון ברדיו.

יעקב ליצמן: רציתי לוודא ולבקש שהדיון לגבי חפציבה יתקיים ביום שני.

סטס מיסז'ניקוב: בסדר.

אורית נוקד: הייתי רוצה שהוועדה תדון בנושא שנחשפתי אליו הבוקר שקשור בסירוב של האוצר לתת מענק כאשר מדובר בחברת כרייה מקסיקנית שמאיימת לבטל השקעה של 200 מיליון דולר.

אורית נוקד: מדובר במפעל בתמנע, מפעל שיכול להעסיק אלפי עובדים.

אורית נוקד: אני חוזרת ואומרת שוב שאזור תמנע הוא חלק בלתי נפרד מהנגב והוא הפריפריה של הפריפריה.

אמנון כהן: מי שביקש את הדיון היה חבר הכנסת חיים אורון.

אמנון כהן: אם תוך דקה או שתיים הוא לא יגיע, ננעל את הישיבה.

אמנון כהן: פרופסור צחור, ספר לנו קצת על הפעילות שלכם, עד שיבוא חבר הכנסת אורון.

זאב צחור: מכללת ספיר נמצאת בפאתי שדרות.

זאב צחור: מזה 7 שנים היא נמצאת תחת מטח הרקטות.

זאב צחור: המדיניות שלנו היא לא להעלות את זה למרכז סדר היום כי מרכז סדר היום שלנו היא האקדמיה.

זאב צחור: אולי זו הסיבה שבמהלך שבע השנים הללו מספר הסטודנטים אצלנו הוכפל והיום אנחנו המכללה הציבורית הגדולה בישראל.

אמנון כהן: כמה סטודנטים לומדים אצלכם?

זאב צחור: 5,300 לומדים לתואר ראשון ועוד כ-2,400 הנדסאים והסבות מקצועיות.

אמנון כהן: כמה מתוכם הם תושבי המקום וכמה לא תושבי המקום?

זאב צחור: שני שליש הם מתושבי האזור – האזור כולל את באר-שבע כמובן – וכשליש מצפון הארץ.

זאב צחור: אגב, זה השליש היותר פרובלמטי משום שהוא מתגורר במעונות בשדרות ובניר-עם ולכן יש להם סבל של יום וגם לילה.

זאב צחור: אנחנו אומרים ברוב גאווה שמצליח לנו.

זאב צחור: יחסית אנחנו גם איתנים כלכלית.

זאב צחור: נדמה לי שגם צברנו יוקרה ועל כן אנחנו המכללה היחידה מדרום לתל-אביב שזכתה השנה בהכרה לתואר שני.

זאב צחור: יחד עם זאת, הכל כחוט השערה.

זאב צחור: יש הבדל גדול בין תושב שדרות או ניר-עם לבין הסטודנט שבא אלינו.

זאב צחור: מי שהוא משדרות, זה ביתו, ההכרעה ללכת למקום אחר היא הכרעה של חיים, אבל סטודנט שבא להירשם – ועכשיו נרשמים לשנה הבאה – יש לו את מכללת אשקלון, יש לו את אחווה, יש לו את אוניברסיטת בן-גוריון ולמי שלא יודע, ברחובות נפתחה מכללה בשם פרס.

זאב צחור: יש מכללת פרס.

אמנון כהן: ראיתי את הפרסומים בשלטי חוצות.

זאב צחור: נניח לדבר המוזר הזה, אבל מה שקורה הוא שאנחנו אותם תחומים, עם מרצים זהים, אותו פרופיל של סטודנטים, ואם כן למה שיבואו אלינו?

זאב צחור: יום רגיל במכללת ספיר, יש בו בין 3 ל-5 אזעקות והאזעקות הללו מורטות עצבים.

זאב צחור: על כן יש סימנים של יציאה.

זאב צחור: אני רוצה לומר לכם מה יקרה במקרה של התפוררות.

זאב צחור: אמדוקס נגב הגיעה למקומותינו בגלל מכללת ספיר.

זאב צחור: אולי אסור להזכיר את היושב-ראש שלנו במקום הזה, אבל היה לו תפקיד מאוד חשוב.

זאב צחור: היום אמדוקס מעסיקה כ-500 אנשים והיא עתידה להעסיק 700 אנשים ולהחליף את משחטות עוף קור בסביבה.

זאב צחור: כולם עוברים את ההכשרה אצלנו.

זאב צחור: ההנהלה של אמדוקס האמריקאית, להבדיל מהישראלית, האתוס שם הוא לא להביא לאזורי סיכון והם שורדים שם בגללנו.

זאב צחור: כל עוד ספיר שם, הם יהיו שם.

זאב צחור: כך הדבר ביחס לבתי ספר, כולל בתי הספר בקמפוס שלנו.

זאב צחור: אני מרשה לעצמי לומר כאן לחברי הכנסת שאני לא מצייר תמונה אפוקליפטית אם אומר לכם שהכל כחוט השערה ואם לא נקבל עזרה, בתוך שנה המפעל המפואר הזה מתפורר.

זאב צחור: העזרה היא בשני דברים.

זאב צחור: קודם כל, למרות שזה יזיק לנו, אני רוצה להביע את מחאתי בפני המועצה להשכלה גבוהה והוועדה לתכנון ותקצוב על כך שיושב-ראש ה-ות"ת וסגן יושב-ראש המועצה להשכלה גבוהה לא הגיעו לישיבה כל כך חשובה.

זאב צחור: יש לנו ממילא הרגשה שאנחנו לבד.

זאב צחור: אני רוצה שתדעו שההרגשה בתוכנו היא שאנחנו חזית ללא עורף, ואני לא מדבר על ממשלת ישראל אלא אני מדבר על אלו שאמורים לעזור לנו.

יעקב ליצמן: אולי הם יגיעו לאחר מכן.

זאב צחור: הם לא יגיעו.

זאב צחור: זה לא קורה פעם ראשונה.

זאב צחור: אני אומר לכם מה אנחנו רוצים מהמועצה להשכלה גבוהה.

זאב צחור: אנחנו רוצים תוכניות חדשות יוקרתיות כמו למשל בית ספר למשפטים.

זאב צחור: אף אחד לא מתנגד, אבל זה לא זז.

זאב צחור: הדבר השני, וכאן אני פונה אליכם.

זאב צחור: בשנה שעברה, היינו לקראת שנה זו, הצלחנו להשיג מלגות שכר לימוד בשיעור של מחצי מלגת שכר לימוד ויותר לכלל הסטודנטים ולא רק לאקדמאים, כי אתה לא יכול בקמפוס לתת לאלה שלומדים לתואר ראשון ולא לתת לזה שלומד הנדסאי.

זאב צחור: גייסנו את זה, בין השאר גם בעזרת ה-ות"ת, אבל ממקורות נוספים.

זאב צחור: אומרים לנו המקורות שלנו – אם תרצו, אני אומר לכם מי הם – שהם עשו מאמץ, עשו את זה שנה, והם לא יכולים לשאת סדר גודל כזה על שכמם.

זאב צחור: על כן באנו לוועדת הכספים ואנחנו מבקשים מכם מאוד, מעבר למה שה-ות"ת שממילא יעשה משהו.

זאב צחור: כהיסטוריון אני מרשה לעצמי עוד הערה אחת.

זאב צחור: לבן-גוריון היו צרות כראש-ממשלה.

זאב צחור: אל תחשבו שהקואליציות שלו היו יציבות ומי שיודע, הן התפוררו והתמוטטו פעם ועוד פעם.

ניסן סלומינסקי: על רקע אחר.

זאב צחור: על רקע דומה, אבל אני אומר לכם מה החכמה של בן-גוריון ואני מציע אותה לוועדת הכספים ולמנהיגות ממשלת ישראל.

זאב צחור: תמיד הוא מצא משהו בשוליים שיהיה עליו קונצנזוס, משהו שכולם מסכימים עליו ושזה לא עולה כל כך הרבה כסף.

זאב צחור: אני מציע לכם לקחת את מכללת ספיר – כולם יסכימו לכם – ולבנות אתנו מפעל לתפארת.

זאב צחור: אני אומר לכם מה אנחנו צריכים.

זאב צחור: אנחנו צריכים שכר לימוד, מלגת מחיה ושכר דירה.

זאב צחור: זה הרבה כסף, אני לא מכחיש.

נחמי פז: סדר גודל של כ-45 מיליון שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: לכל הסטודנטים?

זאב צחור: כן.

נחמי פז: 7,400 סטודנטים.

נחמי פז: מלגת מחיה, ואני הולך על פי המקובלות אצל גורמים אחרים כמו האגודה לקידום החינוך, שוויה 1,000 שקלים לחודש והם נותנים את זה לאוכלוסיות מסוימות.

נחמי פז: חצי מלגת לימודים עלתה לפני שנה 25 מיליון שקלים.

זאב צחור: דוקטור נחמי פז יכול לתת לכם פירוט מדויק.

זאב צחור: יש לנו את המספרים.

יעקב ליצמן: כמה עולה שכר דירה, כמה עולה מחיה, כמה שכר לימוד?

נחמי פז: מלגת מחיה, לפי 1,000 שקלים, אם מקבלים את המדדים של האגודה לקידום החינוך של משרד החינוך, אם מקבלים את המדדים האלה, מלגת מחיה היא 8 מיליון שקלים לכל תלמידי מכללת ספיר.

יעקב ליצמן: כולם מקבלים את זה?

זאב צחור: עוד לא.

זאב צחור: אנחנו מבקשים.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר על מכללת ספיר אלא שואל לגבי מקומות אחרים.

זאב צחור: לא.

ניסן סלומינסקי: כמה עולה מחיה לסטודנט?

זאב צחור: 12 אלף שקלים לשנה.

אמנון כהן: חודשיים הם לא מקבלים, כך שמדובר ב-10,000 שקלים.

זאב צחור: גם לפני שנה לא זרקנו את הכספים.

יעקב ליצמן: אם אנחנו משיגים לכם למשל את המלגה המבוקשת – ואני אומר תיאורטית – האם זה מחייב אותנו לתת את אותו הדבר לתלמידים במכללה אחרת?

זאב צחור: ממש לא.

נחמי פז: אף אחד לא נמצא באותה סיטואציה בה נמצאת מכללת ספיר.

ניסן סלומינסקי: אין בצפון מכללות שיאמרו שגם הן היו במצב הזה והן עתידות להיות?

זאב צחור: לא.

זאב צחור: מכללת תל-חי קיבלה.

נחמי פז: לא רק מכללת תל-חי.

נחמי פז: גם תל-חי, גם עמק הירדן, גם גליל מערבי, גם צפת.

נחמי פז: כולם קיבלו לפני שנתיים בתקופת המלחמה לאחר ההפגזות, כאשר הייתה משם בריחה של הסטודנטים.

ניסן סלומינסקי: מה הן קיבלו?

זאב צחור: הן קיבלו בדיוק מה שנתנו לנו לפני שנה כאשר חלק קיבלו חצי מלגת לימודים, דהיינו, כ-4,500 שקלים לשנת לימודים, וחלק גדול מהם קיבל מלגת לימודים מלאה.

ניסן סלומינסקי: ההשוואה לגליל היא חד פעמית?

זאב צחור: אז זה היה חד פעמי.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לתת את רשות הדיבור ליוזם הדיון, חבר הכנסת חיים אורון, ולאחר מכן נמשיך בדיון.

חיים אורון: ראשית, סליחה על התקלות, אבל היות שמצאתי בקו השני את יושב-ראש הוועדה, הבנתי שהדיון נעצר.

סטס מיסז'ניקוב: גם אני הופתעתי.

זאב צחור: אני אומר לך מאוד בקצרה מה הצעתי.

זאב צחור: הצעתי שהחברה הישראלית – היינו, ועדת הכספים והאוצר – ייקחו את ספיר כפרוייקט ייחודי כדי לאושש ולהציב אותה כדוגמה לעמידה מול עזה שהיא עמידה מצליחה.

חיים אורון: אני מסכים לגמרי עם הממד היותר כולל שנתן פרופסור צחור לבקשה הזאת והייתי מרחיב אותה מעבר לנושא הזה של מכללת ספיר כי אנחנו כל פעם עוסקים בקטע כזה או אחר של בעיות עוטף עזה וכל פעם הן נחשפות בקטעים נוספים.

חיים אורון: צר המצע מלתאר את כל התמונה.

חיים אורון: ביום שישי הייתי בזיקים ובשבוע שעבר הייתי במגן ואני מסתובב במקומות האלה ורוצה לומר לכם שהשקט שכאילו עולה מהאזור, הוא שקט מאוד מאוד כלוא.

ראובן ריבלין: זה זמני כי עוד מעט יבוא השלום.

חיים אורון: נכון.

חיים אורון: יש המון דברים שאני מודה שאפילו חלק מהם אני מתכוון להעלות כאן.

חיים אורון: למשל, לא הייתי מודע לחלוטין למצב הקשה של המועצה האזורית אשכול בהבדל מהמועצה האזורית שער הנגב.

חיים אורון: היו בחירות ויכול להיות שזה קורה אחרי שמתחלף ראש מועצה כאשר פתאום מגלים בורות אבל כפי שתיאר לי ראש המועצה החדש את עוצמת הבורות, אנחנו בצרה לא קטנה שם.

חיים אורון: אני רוצה להתמקד בעניין של מכללת ספיר ובעניין של המלגות כאשר יש כאן לוח זמנים מאוד מאוד קצר ואני מתאר לעצמי שהחברים הציגו את זה כאן.

חיים אורון: אין כאן הרבה זמן.

חיים אורון: בהגדרה אין פה כתובת אחת וזה מה שהופך את העניין מסובך ולכן במכתב הראשון פניתי גם לראש-הממשלה, גם לשרת החינוך, גם ליושב-ראש הוועדה וגם ליושב-ראש ות"ת ובמכתב שני פניתי ליושב-ראש הוועדה, כי זאת ממש דוגמה של הצורך לאגם משאבים.

חיים אורון: שרת החינוך, בצדק מבחינתה, אומרת שזה לא בסדרי הגודל שהיא יכולה להזיז תקציבים בתוך המשרד ולפתור את הבעיה הזאת כי יש לה בעיה פורמלית אבל יש לה גם בעיה תקציבית והיא לא יכולה בתוך המשרד להקציב סכומים כאלה למרות שאני לא חושב שהיא חושבת – ואם היא חושבת, נצטרך לומר לה שהיא טועה – שהמשרד יצא נקי מהצורך להשתתף במאמץ הזה.

חיים אורון: המקורות הנוספים הם מקורות שלא נמצאים במשרד אחד אלא הם נמצאים בסך הכל באוצר המדינה.

חיים אורון: המקום לדרוש את איגום המשאבים הזה הוא בקצב מהיר כי אם לא יהיה ברור לנרשמים בראשית מרץ שהאופציה הזאת קיימת, המכה תתחיל להיות ויש לה תכונה רעה למכה הזאת של גל.

חיים אורון: כאשר יש אווירה, האווירה יותר חזקה.

חיים אורון: הם יכולים אחר כך לפרסם ברדיו אלף פעמים שזה בסדר, אבל זה לא יעזור.

חיים אורון: אני נשאר צמוד למספר שקיבלתי אותו במכתב של פרופסור צחור.

ראובן ריבלין: 27 מיליון.

חיים אורון: סך המלגות הוא 27 מיליון.

חיים אורון: הוא הניח שהוא יכול למצוא 3 מיליון שקלים ממקורותיהם ועוד 3-4 מיליון שקלים שיצליחו לגייס מהמקורות שלהם, ולכן אנחנו בפער של 20 וכמה מיליון שקלים, שזה סכום לא קטן.

חיים אורון: אני חושב שוועדת הכספים צריכה לומר – כפי שעשית אדוני היושב-ראש בכמה נושאים – שאנחנו מבקשים מהממשלה, משרת החינוך, לבוא לכאן בעוד שבוע ולומר מאיפה הכסף הזה בא.

חיים אורון: היא תשב עם מי שהיא צריכה לשבת.

חיים אורון: אני יודע שהייתה ישיבה אחת במשרד ראש-הממשלה, ונדמה לי שמתוכננת ישיבה נוספת, אבל זה לא נושא לישיבות אלא זה נושא לגמור את העניין מהר.

חיים אורון: בסיום דבריי אני רוצה להתחבר למה שאמר פרופסור צחור.

חיים אורון: מכללת ספיר היא עוגן.

חיים אורון: היא עוגן מבחינת המסרים שלה, מבחינת מעמדה בצמידות לשדרות והיא עוגן מבחינת העובדה שבאה אוכלוסייה לא רק כזאת שנגזר עליה לחיות במקום כי קסאמים נופלים עליה אלא אוכלוסייה שבחרה למרות הקסאמים לבוא וללמוד במכללת ספיר.

חיים אורון: תראו מה עשה יום שישי אחד – לא שאני יוצא מכליי – בתחושה של הסולידריות.

חיים אורון: תארו לכם מצב שלא תהיה הרשמה מתוך כל הנגב, ובמכללת ספיר לומדים מכל הנגב ומכל הארץ.

חיים אורון: לכולם יש אופציות והתחרות בין המכללות היא כזאת שצריך גם להתחרות בזה.

חיים אורון: לכן, ללא ההטבה הזאת, אחד העוגנים היותר משמעותיים של האזור הזה ייחלש וזה כאשר אין לנו יותר מדיי עוגנים שם.

חיים אורון: לכן אני חושב שצריך להתגייס לסכום הזה ולפתור את הבעיה הזאת.

חיים אורון: נכון שהיא לא פותרת את כל העניין אבל היא מהווה תשובה לשאלה של פתיחת שנת הלימודים הבאה, מתוך תקווה שבשנת הלימודים שאחריה לא נזדקק לזה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, אני שואל את עצמי כאשר מובאת בפנינו בקשה כזאת מהי הייחודיות של הגוף המבקש, כיצד אנחנו יכולים לאבחן אותו, אם בכלל, מגורמים אחרים בחיים האקדמיים ובחיי המכללות כך שאנחנו יכולים לומר שיש צורך להעדיף את מכללת ספיר על המכללות האחרות, שאם לא כך, הרי שהערתו של חבר הכנסת ליצמן היא הערה נכונה כאשר הוא שואל מה מקבלים אחרים.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר חד משמעית שהואיל ואני מלווה את עבודתה ואת חייה של המכללה שיש להעדיף לטובה את מכללת ספיר בעניין זה ולהיעתר לבקשתה וגם למצוא דרכים - יש לי גם הצעות למציאת דרכים – על מנת לאפשר לנו להניע את הממשלה להיענות לבקשה משום שהדבר הזה נחוץ למדינה כולה.

ראובן ריבלין: מכללת ספיר היא לא רק מכללה שהאינטגרציה בה באה לידי ביטוי בצורה מובהקת אלא היא למעשה ספינת הדגל בנושא הזה.

ראובן ריבלין: אני יודע שבתחילת הדרך היו טענות מצד תושבי העיירות כנגד המכללה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שכל ההערות שהיו בעבר נדמו כאילו לא היו מתוך הערכה מלאה של כל התושבים באזור לגבי האפשרות להיות שותפים בחלק מחוויית הלימודים במכללת ספיר שהיא אולי השיא של האינטגרציה בחיי החינוך שלנו ברמה העל-תיכונית.

ראובן ריבלין: יותר מכך.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר ולהודות שבשנת 2003, כאשר נבחרתי להיות יושב-ראש הכנסת, ביקשתי שחלק מהמלגות של יושב-ראש הכנסת וקרן היושב-ראש ייוחד למכללת ספיר וזאת מתוך ראייה ותפיסה שמכללת ספיר מסמלת את האינטגרציה.

ראובן ריבלין: בינתיים אנחנו חיים במדינתנו והאזור הפך להיות אזור העימות היותר בולט – אם אפשר להשתמש במילה הזאת – וסובל יותר מכל בישראל.

ראובן ריבלין: אני זוכר שכאשר חיים אורון ואני ביקרנו במכללת תל-חי והיו אז התקופות בהן היו נופלות קטיושות באזור, לא היה ספק בלבנו שאנחנו צריכים לחזק את מכללת תל-חי.

ראובן ריבלין: לאחר מכן, כאשר פשטה האש, אנחנו גם ביקשנו לסייע למכללות אחרות אשר הפכו לקו עימות.

ראובן ריבלין: הנושא של ההתיישבות וההיאחזות בשדרות הוא דבר לאומי.

ראובן ריבלין: היום הנטישה שהיא בריחה – שמענו אתמול את הילדים שבאים ואומרים לאבא שהם רוצים לגור באשקלון והם לא רוצים יותר קסאמים – כאשר היא באה לעימות ולעמידה כפי שמכללת ספיר עושה זאת בצורה לאומית ביותר מבחינת האינטרס של מדינת ישראל והיא אומרת שלא יזיזו אותה משם, לכן צריך לעזור לה ולעזור לה זה רק על ידי כך שבאמת אנשים שאינם תושבי המקום באים ולא רק לומדים אלא גם גרים באזור.

ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו מחויבים ברמה העקרונית וברמה הכלכלית לעזור.

ראובן ריבלין: אני גם מציע ש-20 אחוזים מהסכום שאנחנו מבקשים יהיה סכום מתוך הסכום שוועדת הכספים בדרך כלל מקבלת מהאוצר כאשר היא מעבירה את התקציבים ומשמשת כצינור לסתימת בורות או חורים שהממשלה עצמה לא מסוגלת לעשות זאת.

ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו צריכים להודיע לשרת החינוך שאנחנו נעמיד לרשותה 6 מיליון שקלים מתוך אותו סכום של 30 מיליון שקלים, כך שידעו שלפחות יש מקור ל-20 אחוזים.

יעקב ליצמן: 6 מיליון שמהווים 20 אחוזים ועדת הכספים תיתן.

יעקב ליצמן: עכשיו תמשיך ותאמר כמה ייתן האוצר.

חיים אורון: 6 מיליון, כך שיש לך כבר 12 מיליון שקלים.

חיים אורון: 15 מיליון צריך להביא מהאוצר.

יעקב ליצמן: יש ארבעה גורמים.

חיים אורון: הם הביאו שישה מיליון מתורמים וממקורותיהם, כך שהאוצר צריך לתת 15 מיליון שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: המקור של ועדת הכספים הוא לא מהאוצר?

יעקב ליצמן: חלק ייתן משרד החינוך ממקורות שלו.

ראובן ריבלין: בכל מקום שבו יש ישראלים צריך שיהיו לימודים.

ראובן ריבלין: אני אומר שצדקה תתחיל מבית.

ראובן ריבלין: לומר למשרד החינוך מה לעשות ולומר להם, זאת חכמה.

יעקב ליצמן: אני אתך, אבל ברגע שאתה לא תסגור את הכל ולא תטיל על כל אחד את הסכום, לא יצא כלום.

ראובן ריבלין: אני אומר שצדקה תתחיל מבית.

ראובן ריבלין: אני אומר מה אנחנו יכולים לעשות.

ראובן ריבלין: אנחנו דאגנו למכון הגיאולוגי, דאגנו לעיוורים, דאגנו לתנועות הנוער, כך שהשנה אנחנו ניקח כמשימה שלנו לדאוג קודם כל למכללת ספיר.

סטס מיסז'ניקוב: יכול להיות שאין תקצוב למכללת ספיר כי הנושא של ה-נכבה לא נכללת בתוכנית הלימודים?

ראובן ריבלין: נושא ה-נכבה הוא נושא שצריך לטפל בו.

סטס מיסז'ניקוב: יכול להיות שבגלל זה לא באה העברה תקציבית ממשרד החינוך?

ראובן ריבלין: זה לא מה שיעמוד לרועץ במשרד החינוך הנוכחי.

ראובן ריבלין: אני מציע שוועדת הכספים תריץ מיד בקשה לנשיאות הכנסת וליושב-ראש הכנסת שייקחו בחשבון את מכללת ספיר לצורך מתן 160 מלגות בשנה הבאה.

ראובן ריבלין: 160 מלגות זה סדר גודל של כחצי מיליון שקלים והדברים האלה חשובים ביותר גם כדי להראות את הרצון הטוב מצדנו, דבר שהוא בידינו.

ראובן ריבלין: אם כן, אני מציע שחיים אורון, אורית נוקד וניסן סלומינסקי ייפנו ליושבת-ראש הכנסת על מנת שבשנה הבאה תחזיר את העטרה ליושנה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין למה שלמה גרוסמן מ-ות"ת לא נמצא כאן כי הוא מבין שאם הוא היה כאן, הוא היה צריך להיות שותף לחלוקה הזאת.

יעל סימנטוב-כהן: אנחנו נציגיו.

ניסן סלומינסקי: עצם היותכם בנגב ובגליל, זאת לא עילה לבקש כי יש משרדים לנגב ולגליל ויש תמיכות, ומה שנותנים לנגב ולגליל, גם ייתנו לכם.

ניסן סלומינסקי: הנקודה המרכזית היא שאתם נמצאים תחת אש ותחת אש המשמעות היא שיש חשיבות עצומה להיות שם ויש חשיבות עצומה שלא יברחו משם.

ניסן סלומינסקי: לכן אתם צריכים כל מה שנאמר כאן ואני מצטרף לכל מאמץ כדי לתת לכם.

ניסן סלומינסקי: אתם נמצאים קרוב לשדרות, אבל יש גוף בתוך שדרות.

ניסן סלומינסקי: יש את ישיבת ההסדר שם גם לומדים סטודנטים, 600 בחורים מכל הארץ שלנים שם ואחר כך מתיישבים וגרים בשדרות.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שמה שיסוכם לגבי מכללת ספיר, יינתן גם לסטודנטים האלה, כי כל מה שאנחנו אומרים על זה, חל גם על זה.

יעקב ליצמן: בכמה כסף מדובר?

ניסן סלומינסקי: יש שם 600 סטודנטים, כך שאותו יחס יהיה גם להם.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתצטרפו אלי למאמץ כדי שנחיל את זה גם לגבי אותם 600 סטודנטים שלומדים בישיבה.

ניסן סלומינסקי: ראו כאילו יש לכם עוד 600 סטודנטים כי הם בתוך שדרות.

חיים אורון: כמה משלמים שם הסטודנטים?

חיים אורון: אנחנו הורגים עכשיו את העניין.

חיים אורון: יש תלמידים בבתי ספר יסודיים שברחו מכל מיני מקומות ולא נרשמו.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על סטודנטים שמגיעים לשם.

סטס מיסז'ניקוב: אתה מדבר על מיגון.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על מלגה.

ניסן סלומינסקי: הם משלמים כסף רב.

ניסן סלומינסקי: אני יודע שהיום במוסדות האלה משלמים סדר גודל של 800-900 שקלים בחודש ומגיעים לשם מכל הארץ, כאלה שיכולים וכאלה שלא, ואנחנו רוצים שהם יישארו שם.

ניסן סלומינסקי: הם לנים שם ואחר כך הם גם הופכים לתושבי המקום וגרים שם.

ניסן סלומינסקי: יש שם גוף שהולך וגדל שלהערכתי הוא העוגן החזק של שדרות היום.

חיים אורון: השלב הבא הוא שכל בתי הספר באזור יבקשו.

ניסן סלומינסקי: לא בתי ספר אלא סטודנטים.

חיים אורון: אני מכיר את העניין הזה.

חיים אורון: יש שם את כל בתי הספר באזור שיש להם תלמידים בכיתה ד' או בכיתה ב', שעד היום למדו אצלם בגבים או בכפר עזה ועכשיו ההורים, בגלל הקסאמים, בורחים, וזה עולה כסף.

ניסן סלומינסקי: כמה עולה להם?

חיים אורון: אני מדבר על תלמידי הפנימיות, 1,000 שקלים בחודש.

חיים אורון: התלמידים האלה יברחו משם.

ניסן סלומינסקי: יש לנו גם ישיבות תיכוניות.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על סטודנטים שיש להם את היכולת לבוא או לא לבוא והם מגיעים לשם מרצונם ובקלות.

ניסן סלומינסקי: יש מספיק ישיבות הסדר שיכולים ללכת אליהן, אבל זאת ישיבת ההסדר הגדולה ביותר והסטודנטים נשארים שם ובעוצמה.

ניסן סלומינסקי: נפלו עליהם קסאמים בתוך חצר הישיבה והיה ממש נס שלא קרה דבר, אבל הם ממשיכים להיות שם ולהגיע לשם מכל הארץ, דבר בו אנחנו רוצים כי זאת התקווה של שדרות.

חיים אורון: אני מעריך שאנחנו עומדים לשים את המצב על הרעיון.

ניסן סלומינסקי: למה?

חיים אורון: כי יחפשו קריטריונים.

חיים אורון: אם מכללת ספיר היא לא מקרה יחידי ומיוחד, יחפשו קריטריונים ויאמרו כמו ישיבת ההסדר כאן, יש בית ספר שם.

סטס מיסז'ניקוב: בקטע הזה אני מסכים עם חיים אורון.

סטס מיסז'ניקוב: בדיוק באותו מקרה עמדנו כאשר חוקקנו יחד עם שי את נושא שדרות ויושבת כאן אורית נוקד שהיה לי אתה ויכוח אידיאולוגי לגבי ארבעה ישובים.

סטס מיסז'ניקוב: אמרתי אז שתפסת מרובה לא תפסת, ובסופו של דבר גם מצאנו פתרון לאותם ארבעת הישובים אבל לא צריך להרוג יוזמה אחת בגלל שאנחנו רוצים להלביש עליה עוד כמה יוזמות.

סטס מיסז'ניקוב: בוא נטפל בנושא הזה קודם כל.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על שדרות.

סטס מיסז'ניקוב: בנושא של ישיבת ההסדר נטפל בדיון אחר.

סטס מיסז'ניקוב: ניזום דיון ונטפל גם בזה, אבל בוא ננסה כרגע לפתור את הבעיה של ספיר.

ניסן סלומינסקי: אם אתה לא מחבר את זה ביחד, זה לא יהיה.

סטס מיסז'ניקוב: אני יודע שאם נחבר את זה ואחר כך נחבר עוד משהו, דבר לא יקרה.

ניסן סלומינסקי: לא תחבר עוד משהו כי אין לך עוד משהו.

ניסן סלומינסקי: בהצעה שלכם, כמה יקבל סטודנט?

זאב צחור: סטודנט יקבל 4,400 שקלים.

זאב צחור: היינו רוצים גם מלגת קיום.

זאב צחור: אני לא יכול להתערב בישיבות ועדת הכספים, אבל כהיסטוריון יש לי הרגשה שאתה תפיל את כל העניין מתוך רצון טוב.

זאב צחור: תפסת מרובה, לא תפסת.

סטס מיסז'ניקוב: אני מציע לקיים דיון בנושא הזה בנפרד וכרגע להתמקד במכללת ספיר.

ניסן סלומינסקי: מדובר בתוספת של שלושה מיליון שקלים.

אורית נוקד: אני רוצה לומר משהו כללי.

אורית נוקד: המייסדים לדורותיהם ראו את ההתיישבות בנגב ובגליל כיעד לאומי וכמובן גם רואים את החינוך כיעד לאומי.

אורית נוקד: אני חושבת שכאן יש שילוב של הדברים.

אורית נוקד: אנחנו צריכים לעבור למישור של מעשים ותפקידה של הכנסת בעניין הזה הוא לסייע למעבר הזה.

אורית נוקד: במכללת ספיר מתקיים הדבר המיוחד שלצערי כבר שבע שנים הם והסטודנטים חווים את הדבר הבלתי אפשרי הזה שאתה יום יום מגיע למקום ואתה לא יודע איך היום הזה יסתיים.

אורית נוקד: זה פשוט עניין של מזל.

אורית נוקד: לכן צריך לתת עדיפות מיוחדת לכל האזור, אבל כרגע ספציפית למקום המיוחד הזה שעוסק בחינוך.

אורית נוקד: אני חושבת שצריך לתת את התמיכה הזאת שצריכה להיות תמיכה שתהיה מגובשת ותפורה עד הסוף.

אורית נוקד: אני מאוד מסכימה עם חבר הכנסת ליצמן, כי אם נקבל החלטה כוללת, צריך לראות מי נותן מה ואיך הדברים מבוצעים.

אורית נוקד: אני חושבת שוועדת הכספים צריכה לקבל היום החלטה בעניין.

אורית נוקד: אם לא נעשה כך, אני מעריכה שכל עוד לא יסתיים המצב הביטחוני הבלתי נסבל הזה, יהיה סחף גדול מאוד ובאמת סטודנטים שמגיעים למקום מתוך בחירה יבחרו לא להגיע לשם.

אורית נוקד: אני מברכת אותך חבר הכנסת אורון על העלאת הנושא לדיון ואני מאוד מקווה שחברי הוועדה כולנו נתכנס סביב הנושא הזה, בכפוף לסיפא של דבריו של חבר הכנסת ריבלין שאנחנו באמת נוציא מכתב גם ליושב-ראש הכנסת לגבי המלגות.

אבישי ברוורמן: אוניברסיטת בן-גוריון שעמדתי בראשה עזרה להקים את מכללת ספיר כאשר היא הייתה תחת חסותה.

אבישי ברוורמן: אני מוריד את זה מכיוון ששי חרמש יושב כאן למרות שאסור לו לדבר ואני לא יודע אם מותר לו להיות נוכח.

חיים אורון: אם הוא הודיע שהוא בעל עניין.

אבישי ברוורמן: הכלל האתי אומר שהוא צריך להודיע והוא לא משתתף.

אבישי ברוורמן: הכלל האתי אומר בדרך כלל שבדברים שנוגעים לך, אתה לא משתתף.

אבישי ברוורמן: בכל ועד מנהל, בכל ועד ציבורי, כאשר יש מישהו שזה גם לא נוגע לו אישית אלא נוגע בדברים שהוא קשור אליהם, הוא יוצא החוצה.

אבישי ברוורמן: אני חושב שזה צריך להיות כך גם כאן.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת חרמש משתתף פסיבי.

סטס מיסז'ניקוב: עד עכשיו הוא לא פצה את פיו.

אבישי ברוורמן: דיברתי אפילו על פסיביות.

אבישי ברוורמן: שלא יאמרו שאימתו על הנוכחים.

אבישי ברוורמן: לגופו של עניין.

אבישי ברוורמן: לאחר השביתה הגדולה שהייתה בארץ, אני רואה כל כך הרבה מודעות פרסום של האוניברסיטאות כי באמת יש ירידה בכלל בפנייה לאוניברסיטאות עקב כל המשבר שהיה כאן.

אבישי ברוורמן: לגבי שדרות ומכללת ספיר.

אבישי ברוורמן: אין ספק שלממשלה יש תפקיד ברגע שישנה בעיה ספציפית שהיא מתמשכת.

אבישי ברוורמן: יש ירידה בביקוש ללימודים במכללת ספיר?

זאב צחור: יש איום בירידה.

זאב צחור: יש נקודה קריטית רגישה מאוד.

זאב צחור: ההרשמה כרגע נמוכה מאוד.

דוד ברנן: תהיה ירידה.

דוד ברנן: ארבעה חודשים אני מתפקד כיושב-ראש אגודת הסטודנטים.

דוד ברנן: נמצאים אתי חברים ממדור דוברות והמדור האקדמי, שהיה חשוב לי שגם הם יגיעו וישמעו מה שקורה כאן.

דוד ברנן: זה דבר שאמור להיות ברור מאליו.

אבישי ברוורמן: לא סיימתי את דבריי אלא שאלתי שאלת הבהרה קצרה, האם יש לך ירידה בביקוש.

זאב צחור: יש.

אבישי ברוורמן: יש ירידה בביקוש שנובעת מסיבות ברורות הן סיבות ביטחוניות וזה לא בגלל מכללת ספיר בהנהגת פרופסור צחור, שהיא מוסד שמתפקד יפה ומבין המכללות בארץ היא מכללה ששמה את חותמה, ולכן כאשר יש כשל – ובמקרה הזה משתמשים במונח כשל שוק – הוא נובע מקסאמים.

אבישי ברוורמן: לכן במקרה הזה חובתה של המדינה, במידה שהיא רוצה לאותת שהמכללה הזאת תמשיך לתפקד, לעזור לה.

אבישי ברוורמן: איך אפשר לעזור לה?

אבישי ברוורמן: או בכספים באמצעות פרוייקטים תשתיתיים, אבל במקרה הזה, כאשר יש ירידה של סטודנטים, אלה לא פרוייקטים תשתיתיים אלא באמצעות מלגות.

אבישי ברוורמן: לכן אני חושב שהדבר הזה הוא חיובי, הוא נכון גם כאשר אתה עושה את זה בניתוח כלכלי רחב, כי המטרה היא לחזק את הפריפריה שממילא מוזנחת, ולכן אני אומר שאני תומך בהצעתו של חבר הכנסת אורון.

אבישי ברוורמן: בחוק הנגב היה מסע יחסי ציבור בלתי פוסק של הליכוד, של חבר הכנסת ישראל כץ, המטרה שלי היא להביא לתוצאות.

אבישי ברוורמן: לכן השאלה הפרקטית היא, לאור ההצעה הזאת, איך אנחנו גומרים כאן עם האוצר שלא יהיה מסע יחסי ציבור אלא משהו שיביא לתוצאות.

דוד ברנן: אנחנו לא מדברים רק על לימודים, על מכללת ספיר כמוסד לימודי, אלא אנחנו מדברים על כ-2,000 סטודנטים שגרים באזור, גם בקיבוצים באזור, שהם מממנים, מסבסדים, נכנסים לבתי עסק, חיי לילה וכולי.

דוד ברנן: הם גורמים למקום הזה לתפקד ולהיראות אחרת.

דוד ברנן: חוץ מזה שהמעורבות החברתית של הסטודנטים שם היא מדהימה.

דוד ברנן: כל ילד עושה פר"ח במשך ארבע שעות שבועיות.

דוד ברנן: אני חושב שצריכה להיות שם מלגת לימודים מלאה ולשלם קיום לכל מי שמגיע.

דוד ברנן: אני חושב שהמדינה כמדיניות צריכה לתת לסטודנט שמגיע לאזור כזה ולאותת לו שהיא שם בשבילו.

דוד ברנן: כרגע אנחנו מרגישים שם כסטודנטים הזנחה.

דוד ברנן: אנחנו מרגישים שמזניחים אותנו.

דוד ברנן: אני לא מדבר כבר על איך אנחנו לומדים תחת מתקפת הקסאמים, על זה שאנחנו לא יכולים להתרכז.

דוד ברנן: התקשרו אלי סטודנטים לפני תקופת המבחנים האחרונה כשהם בוכים ולחוצים.

דוד ברנן: נפלו 56 טילים ביום אחד שם.

דוד ברנן: הם לא יכלו ללמוד.

דוד ברנן: אין להם גם לאן ללכת.

דוד ברנן: אני מבקש אם תוכלו גם להעלות לסדר היום פתרון מסוים.

דוד ברנן: במידה וצה"ל ייכנס לעזה, אנחנו לא נוכל ללמוד שם במשך חודש ימים.

דוד ברנן: האם יש פתרון, האם מישהו חשב על מה עושים עם 8,000 סטודנטים?

סטס מיסז'ניקוב: זה לא לוועדת הכספים.

דוד ברנן: אני יודע שיש את החסך הנפשי והפיזי שאנחנו מרגישים שם.

דוד ברנן: יכול להיות פיצוי, למרות שאני לא אקרא לזה פיצוי, אבל המעט שהממשלה יכולה לעשות זה לתת לנו את הכספים כדי שנלמד בשקט.

דוד ברנן: אם הקסאמים עושים רעש, לפחות יהיה לנו שקט נפשי.

דוד ברנן: במקום אין מקומות עבודה וזה לא סוד.

דוד ברנן: סטודנטים שמגיעים מגיעים כאשר כ-60 אחוזים מהם ממומנים על ידי ההורים שלהם שמשלמים מסים למדינה.

דוד ברנן: אם ההורים משלמים מסים למדינה, אני חושב שהמעט שהמדינה יכולה לעשות זה לתת מלגה מלאה לכל סטודנט שבא ללמוד שם ומלגת קיום.

דוד ברנן: מלגת הקיום הזאת תלך לתושבי שדרות, לקיבוצים בהם מתגוררים הסטודנטים, הם לא יצטרכו לחשוב על כך שאם הם רוצים לבטל קורס זה יעלה להם כסף וכולי.

דוד ברנן: זה אבסורד.

דוד ברנן: קורס לא צריך לעלות כסף במקום כזה אלא צריך לשלם לך כסף כדי שתבוא ללמוד שם.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לנצל את נוכחותך כאן ולשאול אותך.

סטס מיסז'ניקוב: בזמנו 80 חברי כנסת חתמו על הצעת חוק שדרות ועוטף עזה, סיוע, ויש שם פסקה שאומרת ש"יינתנו שיעורי עזר חינם לתלמידי בתי ספר בשימוש בסטודנטים".

סטס מיסז'ניקוב: זאת אומרת, ישלמו לסטודנטים שייתנו שיעורי עזר.

סטס מיסז'ניקוב: האם זה עובד?

דוד ברנן: אני חייב לציין שמבחינת עזרה גם בתוך המכללה וגם מחוץ למכללה, הסטודנטים מאוד מעורבים.

דוד ברנן: אנחנו כסטודנטים יכולים לעשות כל דבר.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא שואל אותך אם אתם יכולים אלא השאלה היא האם החוק הזה מקוים ואם אתה מרגיש שמשלמים לסטודנטים על מנת לקיים את החוק.

דוד ברנן: אני חושב שיש בעיה ביסוד החוק הזה כי אתם לא צריכים להכריח.

סטס מיסז'ניקוב: לא להכריח אלא להפך, לתת פרנסה לסטודנט.

דוד ברנן: הסטודנטים מאוד מאוד עוזרים שם.

דוד ברנן: אתם לא צריכים לתת פרנסה לסטודנטים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מבין למה את הנפגע.

זאב צחור: שעור סטודנטים בפר"ח במכללת ספיר, מספרם המוחלט הוא גבוה.

סטס מיסז'ניקוב: אתם לא עונים לי על השאלה.

סטס מיסז'ניקוב: אתם כל הזמן מגוננים על עצמכם.

סטס מיסז'ניקוב: יש חוק במדינת ישראל שחוקק כאן

סטס מיסז'ניקוב: בכנסת שנועד לעזור לתלמידים בשדרות ועוטף עזה לקבל שיעורי עזר חינם וזה גם בא לתת פנסה לסטודנטים והמדינה התחייבה לזה.

סטס מיסז'ניקוב: השאלה אם זה מקוים.

זאב צחור: זה מקוים ולא רק בשדרות אלא זה מקוים גם בקיבוצי האזור בשעות אחר הצהרים בלימודים הלא פורמליים וגם בבית הספר האזורי שער הנגב ובבתי הספר בשדרות.

זאב צחור: פועלים כ-4,000 סטודנטים שלנו במתן שיעורים, במתן עזרה וסיוע, בליווי הילדים.

סטס מיסז'ניקוב: הם מקבלים תשלום על זה?

זאב צחור: התשלום שלהם הוא מלגת הלימודים.

זאב צחור: בתקנון הפנימי של חלוקת מלגות ללימודים קיבענו את זה שכל מי שמקבל מלגת לימודים, חייב במעשה קהילתי וזה מה שמתקיים.

זאב צחור: יש לנו רק בעיה אחת.

זאב צחור: יותר משיש לנו פרות שרצות להיניק, אין עגלים.

זאב צחור: רישתנו את כל האזור, כולל האזור הבדואי.

זאב צחור: יש לנו הרבה יותר כאלה שמחויבים ללמד מאלה שאנחנו יכולים ללמד אותם.

דוד ברנן: יש הרבה מאוד עמותות שמגיעות לשדרות לתת עזרה.

דוד ברנן: כסטודנטים רואים כאנשים עצמאים ויכולים לדאוג לעצמם.

דוד ברנן: זה נכון בכל מקום מתוקן חוץ מאשר במקום בו יורים קסאמים ואין מקומות עבודה.

דוד ברנן: לכן כמדיניות המדינה צריכה להראות שאתם מאחורינו, כולכם, כל חברי הכנסת והממשלה, ולומר שניקח את הכסף, שנרגיש שלפחות כאן יש לנו שקט.

דוד ברנן: בנוסף לכך גם מלגת קיום כי זה דבר שנרצה לקבל אותו ואני חושב שזה מגיע לנו.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להבהיר ליושב-ראש.

אבישי ברוורמן: כל מילה שלך בסלע ואני מסכים אתך, אבל יאמר לך חבר הכנסת ריבלין הוותיק או חבר הכנסת אורון שהבעיה עם הוועדה הזאת היא שהרבה אנשים כמוך לא מבינים את מעשה השלטון.

אבישי ברוורמן: הם באים לכאן וחושבים שהוועדה הזאת מחלקת כספים.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא שהוועדה הזאת היא לא הממשלה.

אבישי ברוורמן: אמרת בצדק שממשלת ישראל לא מתפקדת בכל כך הרבה נושאים ובשדרות ובמכללת ספיר כמשל.

אבישי ברוורמן: מה שאנחנו יכולים לעשות זה להתאמץ.

אבישי ברוורמן: בדרך כלל אנחנו אומרים או כן או לא ובמקרה הזה ההצעה של חבר הכנסת אורון היא להשתדל לעזור.

דוד ברנן: מי אחראי על מתן 20 מיליון שקלים לשיפוץ בנק ישראל?

אבישי ברוורמן: הממשלה.

דוד ברנן: אתם משפצים את בנק ישראל לפני שאתם נותנים כסף לשדרות?

אבישי ברוורמן: לא אנחנו.

דוד ברנן: זה לא משנה מי.

דוד ברנן: יש בשדרות אנשים בלי מיגון ובלי ביטחון פיזי.

אבישי ברוורמן: בגלל זה הסטודנטים ששבתו 90 ימים לא יצביעו לאף אחת מהמפלגות כי הם לא מבינים את ההבדל בדברים האלה.

דוד ברנן: אין שום קשר למפלגות.

אבישי ברוורמן: בדיוק.

אבישי ברוורמן: המשטר לא מתפקד לגבי הדברים האלה.

דוד ברנן: אתה מאשר 20 מיליון שקלים לבנק ישראל ואתה משאיר שם סטודנטים בלי מיגון ובלי ביטחון פיזי.

אבישי ברוורמן: אתה צודק בכל מילה שלך.

סטס מיסז'ניקוב: למה אתה נטפל דווקא לבנק?

דוד ברנן: כי זה האבסורד הגדול ביותר ששמעתי בשבועיים האחרונים, שאישרו 20 מיליון שקלים לשפץ את בנק ישראל ואנחנו מחכים לארבעה מיליון שקלים למגן את המקום כי ב-40 אחוזים מהכיתות לא לומדים.

יעל סימנטוב-כהן: אני נציגת ות"ת.

יעל סימנטוב-כהן: אני ממונה על תקצוב תשתיות פיזיות ומחקריות באגף תקצוב ב-ות"ת.

יעל סימנטוב-כהן: אני אומר ש-ות"ת תומכת ועושה כל שביכולתה כדי לחזק את המכללה האקדמית ספיר.

יעל סימנטוב-כהן: בשנת הלימודים תשס"ח נרתמה ות"ת לנושא המלגות והעמידה תקציב בסך של 7 מיליון שקלים לנושא הזה.

ראובן ריבלין: בשנה הזאת.

יעל סימנטוב-כהן: בשנה הנוכחית הזאת לתלמידים שלומדים במכללת ספיר.

יעל סימנטוב-כהן: מליאת ות"ת תדון בקרוב בהצעה להעמיד 7 מיליון שקלים למלגות לשנת הלימודים תשס"ט במכללת ספיר.

חיים אורון: חסרים לנו עוד 7.5 מיליון שקלים.

יעל סימנטוב-כהן: זה טעון אישור מליאת ות"ת.

דוד ברנן: למה לא 70 מיליון שקלים?

חיים אורון: אם באתם לכאן כדי לקבל 70 מיליון שקלים ומישהו יודע להביא את הסכום הזה, שיביא אותו.

חיים אורון: אני יודע להביא מה שאנחנו יודעים להביא.

חיים אורון: מה שעמד על השולחן זה מלגות לסטודנטים בשנת הלימודים הבאה בשיעור מסוים.

חיים אורון: אני חושב שאתם לא מעריכים נכון את המשמעות אם מכללת ספיר תקבל 27 מיליון שקלים בשבוע הבא לצורך מלגות.

דוד ברנן: אני חושב שאתם לא מעריכים נכון את מכללת ספיר.

חיים אורון: יכול להיות.

חיים אורון: אני לא בדיוק חי בחוץ לארץ אלא אני גר לא רחוק מספיר.

חיים אורון: אתה תגיד מה שאתה תגיד ואני אגיד מה שאני אגיד, והיות ואבישי ברוורמן הבטיח קודם שאף אחד לא יצביע למפלגות, גמרנו.

חיים אורון: אני אומר ישירות בכל מקום שאני נמצא שאנחנו נתבקשנו על ידי מינהלת המכללה לנסות להציל את שנת הלימודים הבאה באמצעות סבסוד משמעותי של המלגות.

חיים אורון: הוצג בפנינו פרוייקט של 27 מיליון שקלים שבמונחים של ועדת הכספים זה המון כסף.

חיים אורון: כאן רבים על נושאים מאוד חשובים ובשבוע שעבר היה לנו ויכוח לגבי 700 אלף שקלים, להמשיך לקיים את ער"ן שהוא שירות לאנשים במצוקה ובנושא הזה דנו במשך כמה וכמה ישיבות.

חיים אורון: אם הנושא הזה שאנחנו דנים בו יסתיים בשתי ישיבות, זה יהיה הישג ענק של ועדת הכספים.

חיים אורון: קודם אמרנו שיש לנו 12 מיליון, יש עוד שלושה ושלושה מיליון, שישה מיליון מהוועדה, 7,5 מיליון שקלים מה-ות"ת ואז זה אומר שחסרים 7,5 מיליון שקלים.

חיים אורון: אני חושב שמשרד החינוך והאוצר צריכים לבוא ולומר לנו שהם שמים עוד 7,5 מיליון שקלים.

חיים אורון: אני מציע שמחצית מתקציב יבוא ממשרד החינוך, מחצית יבוא מהאוצר, ואלה הם לא סכומים בשמים.

חיים אורון: אז החברים יוכלו לומר שהם פותחים את ההרשמה.

זאב צחור: בעל כורחי אני מסכים, אבל מבקש שזה יהיה מהר.

חיים אורון: לפי דעתי זה כבר כאן.

ריקי ארמן: ות"ת היא הגורם המתקצב את מערכת ההשכלה הגבוהה.

ריקי ארמן: עלתה כאן השאלה האם אפשר לעשות את זה, האם זה שוויוני, האם זה ייצור תקדימים.

ריקי ארמן: ות"ת היא זו שמתקצבת והיא זו שצריכה לתת את התשובה לכך.

סטס מיסז'ניקוב: היא נתנה.

ריקי ארמן: בסדר גמור.

ריקי ארמן: להבנתי בשנה שעברה מי שניתנה לו המלגה, לפחות מהמקורות הממשלתיים, אלה רק הסטודנטים שלומדים לתואר אקדמאי.

ריקי ארמן: ות"ת הגדרתית לא יודעת לתת כספים למי שלא לומד לתואר אקדמאי כי היא הוסמכה לתקצב את המוסדות להשכלה גבוהה ואת מי שלומד לתואר אקדמאי.

אבישי ברוורמן: בספיר זה לא תואר אקדמאי?

ראובן ריבלין: יש ויש.

ריקי ארמן: מתקציב הסיוע של ות"ת, למיטב הבנתי לתואר ראשון אף פעם לא ניתנו מלגות קיום אלא רק מלגות לשכר לימוד וזה מה ש-ות"ת יודעת לתת.

ריקי ארמן: בכל מקרה, קיבלנו אתמול מ-ות"ת את התחשיב ומדובר בכ-18,5 מיליון שקלים עבור הסטודנטים שלומדים לתואר אקדמאי.

ריקי ארמן: זה המידע שיש לי ולכן אני לא יודעת מה אלה ה-27 מיליון שקלים שהוזכרו כאן.

ריקי ארמן: הייתה איזושהי השתתפות בשנה שעברה.

חיים אורון: כמה זה היה בשנה שעברה.

ריקי ארמן: בשנה שעברה היו 3 מיליון שקלים ממקורות עצמאיים של מכללת ספיר, 11 מיליון שקלים מתרומות, שזה כנראה גם מימן את החלק שהוא לא אקדמאי, 7 מיליון שקלים מ-ות"ת ו-3 מיליון שקלים מהאוצר.

חיים אורון: 3 מיליון השקלים מהאוצר, הם שלנו.

זאב צחור: הבעיה שלנו היא הסכום החיצוני שגייסנו מתרומות שככל המסתמן עכשיו אנחנו לא יכולים להגיע אליו.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להציע הצעה.

חיים אורון: קודם כל נקבל כאן שהחלק של התרומות ככל שיגויס ילך ללא אקדמאים.

חיים אורון: אז אנחנו פותרים את השאלה הזאת.

חיים אורון: אם ייווצר פער בגיוס התרומות, מוטל עלינו להשלים את הסכום ונחפש אחר כך את המסלול הבירוקרטי או כפי שנקרא לו כי אני מבין שה-ות"ת לא יכולה לתקצב קורסים לא אקדמאים אבל מישהו אחר כן יכול לתקצב אותם, אולי משרד העבודה, אולי משרד החינוך או מישהו אחר.

חיים אורון: אני בטוח שאם היה כסף, גם נמצא את הצינור.

חיים אורון: אם העיקרון הזה יוסכם שמה-27 מיליון יורדים הסכומים שהם מהווים תרומות, נגיד שאנחנו נמצאים באזור של ה-26 מיליון שקלים או 25 מיליון שקלים, וכאן סביב השולחן הזה יתברר שיש שלושה מיליון שקלים, 7,5 מיליון שקלים ו-6 מיליון שקלים של האוצר.

ריקי ארמן: אני לא יכולה לומר.

חיים אורון: זה אנחנו.

ראובן ריבלין: תאמרי לראש אגף תקציבים שהסעיף הזה שהיה אוצר, מה שהיה פעם שלושה מיליון, יהיה היום שישה מיליון שקלים.

ראובן ריבלין: אין לו בעיה עם המקור הזה.

ריקי ארמן: אני יודעת שני דברים.

ריקי ארמן: ב-ות"ת נמצא תקציב סיוע רחב לסטודנטים שאפשר מתוכו לתת מענה.

ריקי ארמן: אני יודעת שאמורה להתקיים ישיבה.

ראובן ריבלין: זה דבר שדורש קריטריונים ואז אנחנו נכנסים לבעיה.

ניסן סלומינסקי: נאמר שבשבוע הבא תתקיים ישיבה.

ראובן ריבלין: אנחנו מדברים על הקצבה ייחודית בגלל נושא ייחודי.

ריקי ארמן: אני הבנתי שאמורה להתקיים ישיבה, אני לא יודעת אם במשרד ראש-הממשלה או אצל שרת החינוך, אבל בכל מקרה אני מניחה ששם גם אמורים אולי להשתתף עוד גורמים ועוד אנשים שאולי ייתנו לזה מענה.

ריקי ארמן: צריך לראות מה יתקדם שם.

ריקי ארמן: אני כרגע לא יודעת להתחייב על משהו שהוא חורג ממה שנעשה בשנה שעברה.

יעל סימנטוב-כהן: הערה לגבי קרן הסיוע לסטודנטים של ות"ת.

יעל סימנטוב-כהן: קרן הסיוע לסטודנטים מיועדת אך ורק לסיוע לסטודנטים עם בעיות סוציו-אקונומיות.

ראובן ריבלין: אבל לכם יש מגבלה נוספת, שהסטודנטים הם סטודנטים לתואר אקדמי כי אחרת אתם לא ות"ת.

יעל סימנטוב-כהן: חשוב לי לומר שאנחנו לא יכולים לקחת בזמן התקצוב את תקציב קרן הסיוע לסטודנטים ולפצל אותו כי תקציב קרן הסיוע לסטודנטים מיועד לסטודנטים עם בעיות סוציו-אקונומיות מכל רחבי הארץ, לרבות סטודנטים במכללת ספיר.

יעל סימנטוב-כהן: באופן טבעי גם סטודנטים במכללת ספיר זוכים כי גם להם יש בעיות סוציו-אקונומיות.

ראובן ריבלין: זה ברור, אבל אנחנו מדברים כאן על סיוע מיוחד בגלל תנאים מיוחדים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש מחבר הכנסת אורון לסכם.

חיים אורון: הוועדה לוקחת על עצמה לגייס את הסכום של ה-27 מיליון שקלים לצורך מתן עזרה במלגות לתלמידי מכללת ספיר בשנת הלימודים הבאה.

חיים אורון: המקורות שהסתמנו כאן הם 6 מיליון שקלים מהסכום שעומד לזכות הוועדה, 7,5 מיליון שקלים מ-ות"ת.

יעל סימנטוב-כהן: 7 מיליון שקלים.

חיים אורון: תני לי להרוויח חצי מיליון.

יעל סימנטוב-כהן: גם זה טעון אישור ות"ת כמובן.

חיים אורון: הכל טעון אישור ות"ת.

ראובן ריבלין: בטוח שהיא תאשר.

חיים אורון: 3 מיליון שקלים שיוקצבו לתלמידים שאינם לומדים לתואר אקדמי, ואם תהיינה תרומות נוספות שיאפשרו את הגמישות של המכללה בתחום הזה.

חיים אורון: אם לא תהיינה תרומות בתחום הזה, נצטרך למצוא מקור נוסף להשלמת הסכום הזה.

חיים אורון: המכללה התחייבה ממקורותיה להעמיד 3 מיליון שקלים.

חיים אורון: לפי החשבון הזה יש פער של 7,5 מיליון שקלים שהוועדה מציעה שמחציתו יבוא מתקציב משרד החינוך ומחציתו יבוא מתקציב נוסף שיועבר דרך הוועדה למשרד החינוך או ל-ות"ת ובאמצעותו למכללת ספיר.

חיים אורון: אנחנו מבקשים תשובות בעוד שבוע.

סטס מיסז'ניקוב: החלק השני של התקציב החסר הוא ממשרד האוצר.

סטס מיסז'ניקוב: 7,5 מיליון שקלים יתחלקו בין משרד האוצר למשרד החינוך.

חיים אורון: אנחנו מבקשים בעוד שבוע לבוא לוועדה ולדווח לה.

זאב צחור: אני יודע שלא אמרתם במפורש, אבל אני רוצה שתדעו שאנחנו לוקחים אחריות לצאת עכשיו בקמפיין בו אנחנו מבטיחים חצי שכר לימוד לכל סטודנט.

סטס מיסז'ניקוב: זאת החלטת הוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נקיים ישיבת מעקב בשבוע הבא.

זאב צחור: אני מציע לכם לראות את מכללת ספיר כסוג של מקום שאתם כמנהיגים לאומיים אומרים שאתם עוזרים לו גם ברמה של שכנוע המועצה להשכלה גבוהה שסוף סוף תאשר לנו תוכניות חדשות.

זאב צחור: שנה וחצי תקועות שם תוכניות ואין עם מי לדבר.

ניסן סלומינסקי: אדוני היושב-ראש, אני נשאר עם ההסתייגות שלי שחשוב כל מה שנאמר כאן, אבל אני לא מעלה על דעתי שאפשר לומר למוסד הזה כן ולמוסד שנמצא בתוך שדרות, לא.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות שהסטודנטים האלה יקבלו ואלה לא יקבלו.

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין.

ניסן סלומינסקי: מדובר ב-600 סטודנטים וצריך לתת גם להם את המלגות האלה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שדבריי יירשמו בפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: בוועדה הזאת יש לפחות שלושה-ארבעה חברי כנסת שהמקום עליו אני מדבר יקר להם בדיוק כמו שיקרה להם מכללת ספיר.

ניסן סלומינסקי: לא יכול שנביא סטודנט לשם ולא נביא אותו לשדרות.

ניסן סלומינסקי: 600 סטודנטים לומדים בישיבת ההסדר, גרים שם ואחר כך נשארים לגור בשדרות וגם הם צריכים לקבל את המלגה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה לכם.