הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 17, פרוטוקול מספר 68, 2008-02-26 12:30

נאדיה חילו: צהריים טובים לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הוועדה לזכויות הילד.

נאדיה חילו: והנושא שעומד היום על סדר הדיון כל החלק של מתקני המשחקים, הבטיחות של הילדים ומתקני המשחקים.

נאדיה חילו: עם סימני שאלה גדולים מאוד של תקינות, לא תקינות, בטוחים, לא בטוחים.

נאדיה חילו: אני רוצה להגיד שגם יזמתי את הדיון הזה בעקבות פניה של חבר הכנסת אריה אלדד שפנה אלי בנושא הזה.

נאדיה חילו: בשנת 2006 לפי הדיווחים שיש לי, נכנס צו חובה תו תקן על מתקני משחקים כולל תחזוקתם.

נאדיה חילו: הצו הזה היה בעצם אמור גם לחייב את כל הרשויות המקומיות.

נאדיה חילו: ושנתנו להם שתי אפשרויות, האחת – לפנות למכון התקנים והשניה – שהם יכולים להעסיק בעצם חברה חיצונית בעלת תו תקן.

נאדיה חילו: המצב במציאות, אני רואה גם את המנהל הכללי של השלטון המקומי פה.

נאדיה חילו: המצב לפי מה שאנחנו מתרשמים, הנושא לא נאכף בצורה מאוד ברורה.

נאדיה חילו: מה שמעמיד אותם, וחושף אותם לסכנות מיותרות.

נאדיה חילו: כמובן שאנחנו במהלך הדיון גם נצביע על כל האפשרויות ועל כל התהליכים שקשורים לעניין הזה.

אריה אלדד: מידי שנה נפגעים מאות ילדים בישראל במתקני שעשועים וגני משחקים, ברמת פגיעה המחייבת אישפוזים.

אריה אלדד: בסך הכל נפגעים אלפי ילדים.

אריה אלדד: אך הנתונים שבידנו הם נתונים חלקיים ממקצת בתי החולים במדינת ישראל המדווחים למרכז רישום הטראומה, והנתונים האלה מעידים על כך שלפחות 200 ילדים מאושפזים כתוצאה מחבלות מהסוג הזה, בעיקר מנפילות מגובה, אבל לא רק.

אריה אלדד: חלק מהפגיעות הן פגיעות קשות, חלקן גורמות לנכות קשה, לעיתים למותם של ילדים.

אריה אלדד: נמצא איתנו אב שכול של אור אברהם שנהרגה במתקן שעשועים כזה.

אריה אלדד: עדי אברהם נמצא פה ונוכל לשמוע ממנו גם על אופי הפגיעה ומה היה המחולל שלה.

אריה אלדד: יש לנו תמונות נוספות הממחישות את אופי הפגיעה, את חומרת הפגיעה, את הנכות ואת הנכות הקבועה.

אריה אלדד: הדברים האלה אינם יכולים להעיד דבר וחצי על החבלות הנפשיות הנגרמות לילדים כתוצאה מזה שהם משחקים במקום שאמור להיות המקום הכי מוגן להם.

אריה אלדד: הם כבר לא משחקים ברחוב, הם משתמשים במתקנים שמיועדים למשחקי ילדים, הם הולכים ולפעמים עם הוריהם או חבריהם למקום ששם הם אמורים להיות, וגם שם הם לא בטוחים ולא מוגנים.

אריה אלדד: נתוני מרכז רישום הטראומה של ישראל מעידים על כך שבין שנת 1998 ל- 2004 אושפזו למעלה מאלף ילדים.

אריה אלדד: אנחנו מדברים על שיעורי פגיעה של למעלה מעשרת אלפיים ילדים שהגיעו לחדרי מיון כתוצאה מהפגיעות הללו, והתוצאה היא בעלת מימדים של מגיפה, הם חמורים ביותר.

אריה אלדד: זה לא גילוי שנחשפנו אליו היום.

אריה אלדד: נתנו את דעתם לתופעה,

אריה אלדד: זאת אומרת קבעו את הכלים החוקיים והתקניים להתמודד איתה, נקבע תקן, נקבעה החובה לעמוד בתו התקן הזה.

אריה אלדד: כמו בתחומים רבים יש פער עצום בין החקיקה והתקנות והאכיפה שלהן, והדרך שלנו בסופו של דבר להגן על הילדים הנפגעים כתוצאה ממשחק באותם מתקנים.

אריה אלדד: ולכן ביקשתי את הדיון, כדי לראות היכן צווארי הבקבוק, האם מדובר בכסף לפקחים, האם מדובר במודעות, האם מדובר בהתעלמות סתם כתוצאה מרשלנות.

נאדיה חילו: מישהו ממכון התקנים נמצא פה?

נאדיה חילו: אני רוצה לנסות גם בתוכן דברייך להגיד לנו מה מכון התקנים עושה מאז 2006 שחוקק החוק לאכיפה.

נאדיה חילו: האם אתם מובילים גם קורסים והכשרה להכשיר אנשי מקצוע?

נאדיה חילו: אני לא רוצה לקורא להם בשמות פקחים, בקרה, אנשי מקצוע שיהיו ממונים על ביצוע האכיפה, כמה רשויות?

נאדיה חילו: כמה אנשי אכיפה יש?

נאדיה חילו: וכמה לדעתך?

נאדיה חילו: האם זה מספיק לא מספיק?

נאדיה חילו: לתת לנו תמונה מלאה מבחינת הנושא של הבטיחות מבחינתכם.

טל כהנא: אני רוצה לציין, מכון התקנים הוא לא גוף אוכף, מכון התקנים הוא הגוף הבודק.

טל כהנא: אנחנו בודקים תקינות של מתקנים, אנחנו לא אוכפים את הנושא.

טל כהנא: מבחינת השאלה לגבי ההכשרות.

טל כהנא: כיום מכון התקנים מבצע שתי רמות של הכשרות.

טל כהנא: הקבוצות הן: הראשונה היא הכשרה לאותם בודקים כדי לתת להם מיומנויות לבדיקה חודשית שנזכרת בתקן.

טל כהנא: והרמה השניה כדי להכשיר את המהנדסים של הרשות או עצמאיים כדי שיעשו את הבדיקה המוזכרת כבדיקת תחזוקה שנתית.

נאדיה חילו: זה אמור להיות תמיד ביוזמה של השדה.

נאדיה חילו: אלא אם גם אתם יוזמים את הפעולות האלה?

טל כהנא: בעבר אנחנו יזמנו את הדברים האלה.

טל כהנא: במהלך השנתיים האחרונות הפעילות היתה מול המרכז לשלטון מקומי.

נאדיה חילו: שהם יוזמים.

אריה אלדד: אתם מבצעים את הבדיקות שלכם במתקנים קיימים?

אריה אלדד: יש לכם תוכנית עבודה של מה עושים, מה בודקים, או שיש לכם פקחים אחרים שעושים את הבדיקה?

טל כהנא: כל הבדיקות שמכון התקנים מבצע, הן בדיקות הזמנה.

טל כהנא: אין לנו את הסמכות להגיע לאותם אתרים מבלי לקבל את ההזמנה מבעל האתר עצמו.

נאדיה חילו: כמה הזמנות יש לכם?

נאדיה חילו: האם אתה יכול להגיד כמה בערך בשנה?

טל כהנא: אין לי את הנתון במדויק.

טל כהנא: ההערכה שלי שאנחנו נמצאים בין 2,000 ל- 4,000 אתרים שנבדקים.

טל כהנא: אבל האתרים האלה שנבדקים כוללים בתוכם גם את הבדיקות החוזרות כתוצאה מליקויים שאובחנו בבדיקות הראשונות.

אריה אלדד: כמה מתקנים כאלה שצו תו התקן חל עליהם קיימים במדינה לדעתך?

טל כהנא: הכמות המדויקת אינה ידועה.

טל כהנא: אבל שוב ההערכות נעה בין 30,000 אתרים.

טל כהנא: אולי קצת יותר, כאשר אני מדבר שוב על מוסדות חינוך, וגם על גופים פרטיים וגם גנים ציבוריים, אני לא מדבר רק על משהו שנמצא בחזקה של הרשויות.

אריה אלדד: במקרה הטוב אתם נוגעים ב- 10% מכלל המתקנים.

טל כהנא: נכון.

טל כהנא: לא כללתי בנתון הזה את הבדיקות שאנחנו עושים על אתרים חדשים, בדיוק כשמתקנים אותם.

טל כהנא: זה דבר שבינתיים לא התבקשנו להגיב.

טל כהנא: כאן מדברים על נושא התחזוקה, של כל פעילות התחזוקה.

נאדיה חילו: כדי להבין את תהליך העבודה אצלכם, לפי הערכה, וניתנה פה הערכה שבערך כ- 10% אתם מכסים, אני רוצה לשאול אם היו פניות נוספות מבחינת ההערכות שלכם לכוח אדם?

נאדיה חילו: כמה אתם היום יכולים לעסוק ולכסות את השטח הזה?

נאדיה חילו: אם היום פונים 30% או 40% מה היכולת שלכם לכסות את השטח הזה בכוח האדם ובמשאבים העומדים לרשותכם?

טל כהנא: לפני שאני אענה על השאלה הזאת אני רוצה לעשות כאן הרחבה לגבי ההתייחסות של התקן הזה.

טל כהנא: התקן עצמו נותן איזו כיפה שמדברת על מה צריך לעשות כדי לשמור על המתקן תקין לאורך השנה.

טל כהנא: הוא כולל בתוכו פעולות תחזוקה, פעולות תחזוקה מונעות, פעולות תחזוקה יזומות ומתוכננות.

טל כהנא: הוא מדבר גם על בדיקות, בדיקות ברמה של בעל האתר, בדיקות ברמה מעל זה של גורם מטעם הרשות או לחלופין גורם גוף חוץ, גוף שלישי.

טל כהנא: במקביל לדבר הזה, הבדיקות השנתיות על ידי המעבדה מתייחסות אך ורק לבדיקות השנתיות.

טל כהנא: במהלך 2007 אני הכשרתי עוד כ- ארבעה מהנדסים נוספים שקלטתי מחוץ למכון התקנים.

טל כהנא: ואנחנו נמצאים נכון להיום במצב אבסורדי שיש לי אנשים בלי עבודה.

נאדיה חילו: בגלל שלא פונים.

טל כהנא: בגלל שלא פונים אלי.

נאדיה חילו: איזו פעולה דרושה מעבר ליוזמה של השטח?

נאדיה חילו: כלומר גם מצד היוזמה שלכם.

נאדיה חילו: למה אין כאן יוזמה שלכם?

נאדיה חילו: לא רק דרישה של השטח, ואם השטח לעיתים לא מודע או אינו מבצע את האחריות שלו, אתם תשבו, למה לא ללכת לשטח וליזום?

טל כהנא: יש יוזמה.

טל כהנא: אנחנו עושים שיווק ברשויות, אנחנו נפגשים עם מנהלים כלליים של רשויות.

טל כהנא: ומול אותן מחלקות שקיימות ברשויות, אנו מנסים להסביר להם את משמעות של תו התקן.

טל כהנא: אני יכול להגיד לכם כאן

טל כהנא: שאחת הבעיות שאני נתקל ברשות, היא שיש חוסר הבנה מבחינת הרשות לגבי הנושא של חובת תו התקן.

טל כהנא: רוב אנשי הרשויות מבינים שעצם ביצוע הבדיקה השנתית בלבד סוגר אותם מבחינת התקן.

טל כהנא: הם לא מבינים שמחובתם לבצע פעולות תחזוקה, ומחובתם גם להתקשר למכון התקנים כדי שיבחנו ויראו שפעולות התחזוקה מבוצעות נכון.

טל כהנא: אלו הם הדברים שבהם אני נתקל.

טל כהנא: דבר נוסף שקיים שם ואני נתקל בו כקושי להתקדם הלאה, זה מסמכים שהוצגו מטעם השלטון המקומי שלמעשה מעביר את האפשרות לביצוע הבדיקה השנתית לסמכות של הרשות עצמה ומבלי התייחסות לחובת תו התקן באותם המסמכים.

נאדיה חילו: אני רוצה לשאול, ההתייחסות שלך לפי המסמך שיש לי, שבעצם בנוסף למכון התקינה, האופציה השניה היא שרשות מקומית יכולה לפנות לחברה מסוימת עצמאית שהיא גם יכולה לבצע את התקינה.

נאדיה חילו: אם תוכל לתת לנו תמונה על מה שקורה, ואיך אתם מידעים את הרשויות ואיך נאכף כל העניין הזה?

יעקב אגמון: ראשית, יש לדעתנו עלייה במודעות ברשויות, ובודאי ריבוי הפציעות והעיסוק בנושא הזה, וכן העלה את רמת המודעות.

יעקב אגמון: יש לנו שני צווארי בקבוק.

יעקב אגמון: האחד, עלות הבדיקה החיצונית, גם של מכון התקנים וגם של הגופים הפרטיים.

יעקב אגמון: כאשר מדובר על הרבה מאוד מתקני משחק, עלות הבדיקה, והתמחור יכול להיות בסדר מבחינת המציע כשהוא עושה את התמחיר שלו.

יעקב אגמון: אבל העלויות הם לפעמים בעיתיות מאוד, וברשויות שבקושי מכלכלות את צעדיהן, גם בנושא הזה הן מעדיפות בשיקול הדעת אם לשלם שכר או לעשות בדיקה.

יעקב אגמון: .

נאדיה חילו: איך זה עובד?

נאדיה חילו: עבור מתקן או עבור יום עבודה?

יעקב אגמון: נדמה לי שבהתחשב למתקן , יש צוואר בקבוק אחר שיכול להיפתר ואולי הוועדה הזאת יכולה לעזור.

יעקב אגמון: נמצא פה גרישה דויטש, והוא תמך בעניין הזה מאוד.

יעקב אגמון: נקבע שרק מהנדס יוכל לעשות את הבדיקה מטעם הרשות.

יעקב אגמון: בעיר בדרך כלל יש מהנדס אחד, ולפעמים יש שניים, אבל הם עסוקים, ומהנדסים לא יעשו את זה.

יעקב אגמון: ואנחנו לא מבינים מדוע הנדסאי או טכנאי שהוכשר לכך לא יכול לעשות את הבדיקה כאשר האחריות שלו הרבה יותר גדולה.

יעקב אגמון: הנדסאי יכול לאשר גם בניה, ומתקן שהוא יחסית פשוט, הוא אינו יכול לאשר.

יעקב אגמון: לצערנו הסתדרות המהנדסים מתנגדת לעניין הזה.

יעקב אגמון: ניסינו לדבר אל ליבם, אבל הם החליטו שזה לא כך.

יעקב אגמון: הם הגישו התנגדות להצעה שלנו.

יעקב אגמון: דיברנו איתם פעם פעמיים, אנחנו כרגע תקועים.

יעקב אגמון: היום נרשמו לקורס של מכון התקנים למעלה מ-ארבעים איש אבל אנחנו פרסמנו בטעות שהנדסאים וטכנאים יכולים להירשם.

יעקב אגמון: והנה הרשויות על סמך עבודת שיווק מאוד אינטנסיבית שלנו, ועליית מודעות, הביעו נכונות ללכת לעניין הזה כמובן, ועכשיו אנחנו תקועים.

יעקב אגמון: פנינו למכון התקנים.

יעקב אגמון: אני מבין ואם אני יכול לומר עמדתו חיובית לעניין הזה, גם לגבי פתיחת הקורסים.

יעקב אגמון: ישנה עוד מגבלה לגבי הקורסים.

יעקב אגמון: והוא המנהל הכללי של מכון התקנים.

יעקב אגמון: בגלל שיקולים טכניים, מכון התקנים קבע, שמספר המשתלמים הוא קטן מידי.

יעקב אגמון: ועכשיו אני מבין שקיבלנו איזה מסר שמתנהלת בדיקה שלהם בעניין הזה.

יעקב אגמון: אני חושב שאפשר לפתור את זה בדרך שהיא תהיה ברכה, ושתהיה פריצת דרך בעניין הזה.

נאדיה חילו: מהי הצעתך?

יעקב אגמון: הצעתי היא שברשות המקומית, ניתן יהיה להסמיך עובד רשות שהוא הנדסאי או טכנאי בהשכלתו.

יעקב אגמון: כמובן שרלוונטי, ואפשר להתייעץ ולקבוע מיהו האיש.

יעקב אגמון: אבל האנשים האלה שיעברו כמובן קורס, אני מאמין שבעזרת פתיחת השורות נאפשר.

אריה אלדד: גברתי היושבת ראש, יש לשר הפנים שנים עשר או שלושה עשר פרסים שונים שהוא מעניק לרשויות מקומיות בארץ.

אריה אלדד: לא שמעתי מעולם שמצב התקינות של מתקני השעשועים של גני הילדים הוא קריטריון.

אריה אלדד: כלומר יש כל מיני רעיונות למה נותנים לרשויות תמריצים ופרסים.

אריה אלדד: לא שמעתי שביטחון הילדים הוא אחד מהקריטריונים האלה.

נאדיה חילו: אנחנו בוועדה נוכל גם להחליט.

נאדיה חילו: לא שזה יפתור את הבעיה, אבל לדעתי זה יתרום להעלאת המודעות לכל בנושא הזה.

נאדיה חילו: אני פונה אליך המנהל הכללי בשלטון המקומי.

יעקב אגמון: צריך למצוא את התרופה, אני מאמין בהצעה שלנו.

נאדיה חילו: איך עושים את העניין הזה, זה על פי חוק?

יעקב אגמון: כן, זה על פי חוק.

נאדיה חילו: יש צורך לשנות חקיקה בעניין הזה ולאפשר שאנשי מקצוע שהם זמינים יותר, הנדסאים לבצע אחרי הכשרה, ולא רק להגביל את זה רק למהנדסים כמצב הקיים היום, וזה בעצם ירחיב את זה.

יעקב אגמון: ואז גם נציע שהבדיקה לא תהיה בדיקה שנתית, היא תהיה בדיקת פעמיים בשנה.

יעקב אגמון: אם אותם האנשים יהיו זמינים אז באותה הבדיקה, אנחנו נכשיר מספר אנשים ברשויות, ונוכל להגביר את הבדיקות.

יעקב אגמון: אבל את צוואר הבקבוק הזה אנחנו לא מסוגלים לפתור כרגע.

עדי אברהם: בדיקה שנתית היא לא על ידי הרשות.

יעקב אגמון: היא כן בדיקה על ידי הרשות.

נאדיה חילו: אנחנו לא רוצים רק שיקוף של המצב, המצב ברור, כולנו מסכימים כאן, ולא משנה איזה גופים נמצאים.

נאדיה חילו: השאלה מבחינת

נאדיה חילו: כם, חקיקה או לא חקיקה.

נאדיה חילו: מה אנחנו יכולים לשנות כדי להגיד שהילדים שלנו שמשחקים במתקנים כאלה ואחרים יהיו יותר מוגנים מבחינת בטיחות המתקנים.

גרישה דויטש: אנחנו נמצאים במערך השינוי.

גרישה דויטש: מה שניתן להגדיר אותו כשינוי הוא בתקן.

גרישה דויטש: שם ניתנה אפשרות לרשויות המקומיות להכשיר אנשים כדי שאנשים האלה יבצעו בדיקות שנתיות.

גרישה דויטש: אלה הן הבדיקות שהרשויות מתלוננות שהן יקרות להן.

גרישה דויטש: כאשר מכון התקנים יבדוק את המתקנים ברשות המקומית פעם בשלוש שנים, הכוונה לא ששנתיים לא ושנה כן, אלא פחות או יותר שליש.

גרישה דויטש: זה לגבי התקן עצמו.

גרישה דויטש: כלומר התקן הרחיב מאוד את האפשרויות להעסיק אנשים נוספים, בעיקר העובדים של רשויות מקומיות בבדיקה השנתית של המתקנים.

גרישה דויטש: כאמור נעשים קורסים במכון התקנים, זה עניין אחד.

גרישה דויטש: דבר שני שנעשה, נתנה סמכות מינהלת לממונה על התקינה באכיפת התקן, במסגרת חוק התקנים.

גרישה דויטש: הסמכות ניתנה, ובאוגוסט 2005 התקבל החוק.

גרישה דויטש: ההפנמה של העניין, היה צריך ללמוד לעבוד אחרת.

גרישה דויטש: ההפעלה היתה כבר ב- 2006 ו- 2007, צו מינהלי.

גרישה דויטש: אני אבהיר, יש כאן טבלה שצריך לעדכן באחד מעמודי עבודת המחקר.

גרישה דויטש: יש טבלה עם מספר הבדיקות שערך הממונה על התקינה בשנים 2003 ו- 2006.

גרישה דויטש: עכשיו ב- 2006 אנחנו בדקנו 33 רשויות מקומיות ובדקנו 220 מתקנים, ובשנת 2007 35 רשויות מקומיות ו- 210 מתקנים.

רינה יצחק: מתוך כמה רשויות.

גרישה דויטש: בסך הכל יש 270 רשויות גדולות וקטנות.

גרישה דויטש: אנחנו מגיעים לכל הרשויות במשך שנים.

גרישה דויטש: הנקודה היא שאנחנו הכפלנו את כמות הרשויות וכמות המתקנים מבלי להוסיף כוח אדם.

גרישה דויטש: הסיבה היא שבעבודה שלנו בשנים הקודמות עמד לרשותנו רק מסלול של תביעה פלילית נגד ראשי ערים, הכנת תיקים פליליים.

גרישה דויטש: אנחנו הגענו למבוי סתום, אנחנו הכנו תיקים אחרי תיקים והיועץ המשפטי לממשלה לא אישר אותם, לא אישר הגשת כתבי אישום.

גרישה דויטש: תיקים כאלה עם בדיקות חוזרות ונשנות והיה ברור שלא משתפים פעולה איתנו כי ראשי ערים מרגישים שלא קורה כלום.

גרישה דויטש: ברגע שעברנו למסלול מינהלי אנחנו מוצאים צו מינהלי, ובצו הזה אחרי בדיקה שעשינו בשטח הרשות, בדקנו מדגמית בין עשרה לבין –חמישה עשר מתקנים.

גרישה דויטש: למשל רשות כמו רמלה זה חמישים מתקנים, חיפה מאתיים חמישים מתקנים, דרך אגב, אני מדבר על מאתיים שבעים רשויות אם ניקח בממוצע שיש חמישים מתקנים ברשות, אז אנחנו מדברים בין שלושה עשר ל- ארבעה עשר מתקנים ברשויות המקומיות.

נעמי לנגוס: כשאתה אומר מתקן למה אתה מתכוון?

גרישה דויטש: יכול להיות מגרש שיש בו רק נדנדה וזה עדיין רק מגרש, ויכול להיות מגרש שיש בו מתקן משולב שתופס שטח גדול מאוד.

גרישה דויטש: קשה מאוד לדייק כי יש דברים שונים בכלל המגמה בשנים האחרונות, בגלל האכיפה בגלל אמצעי התקשורת, בגלל הכנסת ובגלל הרשויות המקומיות.

גרישה דויטש: לצמצם, לעשות מתקנים יותר גדולים ומשולבים ופחות דברים בפינה זו ובפינה אחרת וכן הלאה.

גרישה דויטש: כנראה שזה לא טוב לילדים זה טוב יותר לרשויות מקומיות, יותר קל יותר לתחזוקה .

גרישה דויטש: ברגע שאנחנו הפעלנו את הצו, והצו אומר בדקנו.

גרישה דויטש: מודיעים לרשות מקומית תוך שלושה שבועות אנחנו מעבירים את הממציאים.

גרישה דויטש: אנחנו בודקים באמצעות מכון התקנים.

נאדיה חילו: כשאתם בודקים אתם יוזמים את הבדיקה?

גרישה דויטש: כן בהחלט.

נאדיה חילו: על פי מפרט מקרי או שיש תכנית עבודה כוללת שמכסה את כל המתקנים, ומהי תדירות הבדיקות?

גרישה דויטש: אני יכול להסביר את העניין של צו מינהלי.

גרישה דויטש: יש לנו פה מרכזת תקינה בכירה, שהיא מרכזת את כל הנושא.

גרישה דויטש: היא תוכל לומר איך אנחנו מסמנים את זה, ואז מזמינים את מכון התקנים.

גרישה דויטש: הרי לא אומרים למכון התקנים תיסע ותבדוק רשות מקומית, אנחנו ממפים את המתקנים, מגרשים, ואז מכון התקנים בא ובודק.

נאדיה חילו: גם אם הרשות לא יוזמת?

גרישה דויטש: לאחרונה הגיע אלי מנהל כללי של עיריית רמת גן.

גרישה דויטש: על פי בקשת ראש העיר של רחובות נפגשנו עם שוקי פורר לפני כשבוע וחצי, וביקש שהעיר שלו תהיה העיר הראשונה שתקבל תו תקן, וכן הלאה וכן הלאה.

גרישה דויטש: אנחנו מודיעים לתוצאות.

גרישה דויטש: אנחנו אומרים בדקנו כך וכך, הנה התוצאות עליכם לתקן אותם תוך פרק זמן של ארבעים וחמישה יום.

גרישה דויטש: עליכם להוכיח לנו שאתם בודקים את כל העיר וגם לתקן, לבדוק ולהביא לנו את התוצאות, זה שלב הידברות במסגרת צו מינהלי.

גרישה דויטש: אנחנו הגענו למצב שיש רשויות בודדות שמתעלמות.

גרישה דויטש: מי שמתעלם, זאת ההנחיה של הלשכה המשפטית שלנו, עם מי שיש הידברות אז יתכן שיש לתת עוד זמן וכן הלאה ולהסביר מה צריך לעשות.

גרישה דויטש: לפני שבועיים וחצי העברנו שלוש רשויות מקומיות שלא שיתפו פעולה, הוצא נגדם צו מינהלי ללשכה המשפטית, אלו הן הרשויות: מזכרת בתיה, בני ברק וגבעת זאב.

גרישה דויטש: וכאן זו הזדמנות למה שהוצע פה על ידי חבר הכנסת אריה אלדד.

גרישה דויטש: אנחנו יכולים לציין כאן שרשמנו רשויות מקומיות שעשו את העבודה, כוכב יאיר, צור יגאל, רמת גן, הרצליה, רחובות, מודיעין עילית, כפר סבא, נס ציונה, קרית מלאכי וקרית יערים.

גרישה דויטש: הנה יש לנו רשימה שעשו הכל, לא חשוב מה הוא ההרכב או המבנה הסוציו-אקונומי של העיר.

גרישה דויטש: זה תלוי רק בגישה של ראש העיר.

גרישה דויטש: אנחנו יכולים לציין, ירוחם, נתיבות, דימונה שעשו את העבודה יוצא מן הכלל, ויש ערים שנחשבות לפי המבנה שאני קורה הסוציו-אקונומי כמצליחות מאוד אבל המצב לא טוב.

גרישה דויטש: זה לגבי צו מינהלי, הצו המינהלי שינה את המצב.

גרישה דויטש: כעת אני מגיע למרכיב השלישי.

אריה אלדד: מהם הסנקציות שיכולות להיות לצו מינהלי כזה?

יובל אביעד: לפי חוק התקנים הפרה של צו מינהלי זו עבירה מינהלית שאפשר להפעיל את חוק העונשין בחוק התקנים, ולהגיש כתבי אישום בעניין.

נאדיה חילו: כמה הגשתם בחמש השנים האחרונות?

יובל אביעד: פה אני אסייג, אני אחראי על האכיפה המינהלית והתובעת הראשית במשרד היא האחראית על האכיפה הפלילית.

יובל אביעד: אני אסביר את הבעייתיות והקושי בהגשת כתבי אישום בנושא של רשויות מקומיות.

יובל אביעד: צריך להבין, סעיף 17(2) לחוק התקנים שקובע שהפרה של חובת התחזוקה בתקן, לפי סעיף 9(א)(1), קובע שלמעשה זו עבירה של אחריות קפידה.

יובל אביעד: כלומר נטל הראיה להוכיח שאכן נעשתה פה הפרה הוא גבוה.

יובל אביעד: וצריך להוכיח שמי ביצע את ההפרה לא ביצע את כל הפעולות הדרושות שמוכיחות שהוא עשה נכונות לתיקון ההפרה.

יובל אביעד: כאן יש בעיה כי ברגע שיש לנו נכונות לבצע תיקונים של ההפרה, אז בנטל הראיה אנחנו לא מצליחים להביא אותו לסף הדרוש כדי להאשים בעבירה המצוינת בסעיף 17(א)(2).

אריה אלדד: כלומר, אם יש רשות שיש לה מתקן משחקים והיה דיווח שהמתקן לא תקין, יש בו תקלות מסוימות.

אריה אלדד: יבוא ראש הרשות ויאמר אני תיקנתי אבל באו ילדים ושברו, היה וונדאליזם, יש משהו שאנחנו בכל זאת יכולים לעשות?

יובל אביעד: יבגניה צירולניק תרחיב בנושא הזה.

יובל אביעד: כאשר יש נכונות יש לנו קושי להאשים באותה עבירה לפי סעיף 17(ב)(2).

יובל אביעד: בנוסף בתיקים שכבר עברו ליועץ המשפטי לממשלה או לפרקליטות, היתה הנחיה של פרקליט המדינה משנת 2006 שהיא קבעה שאת התהליך המינהלי צריך למצות עד תומו ורק כאשר ממצים את התהליך המינהלי עד תומו צריך לפנות להליך הפלילי.

יובל אביעד: זאת אומרת, כפי שציין גרישה דויטש, כאשר תהליך של צווים מסתיים אז אפשר לפנות להליך פלילי.

יובל אביעד: אבל פה יש בעיה של סבירות, וכל תיק ותיק נדון.

נאדיה חילו: אני יכולה להסיק מכל ההסבר שלך שבעצם אכיפת החוק, ולא משנה מהן הסיבות, היא בעצם לא מבוצעת, גם אם מגלים מקומות כאלה ואחרים.

נאדיה חילו: ניתנת תמונת מצב שבעצם זה יכול להיות זרוע שהיא יכולה להביא בסופו של דבר לתוצאה, אני מסתכלת על התוצאה שאותם המתקנים בעצם יתוקנו, מתוך ההסבר שלך.

גרישה דויטש: אני מוכרח להמשיך לגבי המרכיב השלישי.

גרישה דויטש: דבר אחד, אני חורג כאן מההנחיות.

גרישה דויטש: אמרתי אלו שלושה שהעברנו ללשכה המשפטית.

גרישה דויטש: נסתכל קדימה: בני ברק, מזכרת בתיה, גבעת זאב, בואו ונעקוב ונראה מה נעשה בנושא הפרת צו, אנחנו הרמנו ידיים, ואמרנו זה הולך ללשכה המשפטית, זה עבר למשטרה, והמשטרה מעבירה ומשתפת פעולה עם הרשויות המקומיות כדי לעזור להם.

גרישה דויטש: אך, על מנת להביא את זה לבית המשפט, אני כמנהל התקינה לא יכול.

אריה אלדד: אנחנו יכולים לדון ראש עיר לגלוש מאה פעם במגלשה שבורה?

גרישה דויטש: לגבי המרכיב השלישי.

גרישה דויטש: הוא מאוד חשוב והפעלנו אותו בברכת הדרך של הכנסת.

גרישה דויטש: זה היה בוועדת החינוך בזמנו, חובת תו תקן.

גרישה דויטש: אני הוצאתי מכתב ב- 8 בנובמבר למנהלים הכלליים ברשויות ב- מאתיים שבעים רשויות מקומיות, ושם נאמרו כמה דברים לגבי החובה לתו תקן.

גרישה דויטש: זאת אומרת שהתחזוקה להפעלת תו תקן סעיף 7 לחלק 7 של התקן שנקרא תחזוקה.

גרישה דויטש: תחזוקת מתקני משחקים, לא ייצור.

גרישה דויטש: ואני ב- 8 בנובמבר 2007 בין היתר כתבתי "בשלב התחלתי אנו לא ביצענו אכיפת חובת תו תקן וזאת כדי לאפשר לרשויות המקומיות להתאים את עצמן למערכת התנאים לקבלת תו תקן.

גרישה דויטש: עברו כשנתיים מאז כניסת התוקף של חובת תו תקן.

גרישה דויטש: כאן אני אציין שלקח כשנה במכון התקנים להכין את כל הנהלים, כללים וכן הלאה.

גרישה דויטש: "עברו כשנתיים מאז כניסת התוקף של חובת תו תקן, ובכוונתנו להתחיל אכיפה כנדרש בחוק התקנים.

גרישה דויטש: הנני פונה אליך כדי שתיצור קשר בהקדם עם מינהלת תפעול תו תקן במכון התקנים".

גרישה דויטש: כאן טלפון ושם "כדי להתחיל מיד בתהליך קבלת תו תקן או לחלופין להתקשר בהסכם משלוש, רשות ועל תו תקן קיים", זאת אומרת רשות מקומית בעל תו תקן קיים, מישהו שיש לו לתחזוקה שיש לו תו תקן, מכון התקנים.

גרישה דויטש: זה היה ב- 8 בנובמבר.

גרישה דויטש: וב- 11 לדצמבר 2007, הוצאתי מכתב למנהל הכללי של השלטון המקומי.

גרישה דויטש: למר מזרחי מנהל משק וכלכלה וביקשתי שם לשלב את הדרישה לעמידה בתחזוקה של חובת תו תקן במכרזים שיוצאים מטעם השלטון המקומי עבור הרשויות המקומיות.

נאדיה חילו: וזה נעשה?

גרישה דויטש: אני לא יכול להגיד, הפניה היתה ב- 11 בדצמבר.

גרישה דויטש: עכשיו אני מגיע לנקודה של ההתקשרויות עם מכון התקנים.

גרישה דויטש: טל כהנא הזכיר את זה, חובת תו תקן, ישנן שתי אפשרויות.

גרישה דויטש: האחת רשות מקומית מתקשרת עם חברה שיש לה תו תקן לתחזוקה.

גרישה דויטש: החברה מתחזקת את המתקנים, יש רשויות מקומיות, ומתוך הכרות שנחשפה בפגישה שהיינו ברחובות, במזרח העיר חברה אחת ובמערב העיר חברה אחרת, ומתקשרת עם מכון התקנים, סוגרת את המעגל, קוראים לזה הסכם משולש, כאשר גם אותו גורם ברשות המקומית שעוסק בזה, הם יקבלו תו תקן.

גרישה דויטש: אנחנו צריכים את הרשות המקומית כדי שלא יהיה רק קשר של מכון התקנים והגוף המתחזק.

גרישה דויטש: מפני הרשות המקומית יכולה בכל עת לבטל את ההסכם.

גרישה דויטש: אלא יש גם רשות מקומית ובכך יש מידע.

גרישה דויטש: זו המהות של תו תקן.

גרישה דויטש: האפשרות השניה היא כאשר רשות מקומית היא בעצמה מתקשרת ישירות, יש לה אנשים שעברו הכשרה.

גרישה דויטש: מתקשרת ישירות עם מכון התקנים וחותמת על הסכם עם מכון התקנים להשגחה של מכון התקנים על התחזוקה במסגרת.

נאדיה חילו: בין שני המסלולים יש לכם נתונים לתת לוועדה על שני המסלולים.

נאדיה חילו: במסלול הראשון כמה עשו, כמה עם המכון, וכמה במסלול השני בהתקשרות עם חברה שיש לה תו תקן – המסלול המשולש.

נאדיה חילו: והשאלה השלישית, אני רוצה לדעת על תכנית העבודה בתקופה מסוימת.

נאדיה חילו: ביוזמה שלכם כפי שאני שמעתי, כמה מתקנים בדקתם?

נאדיה חילו: מסרת מספר שמות אבל מבחינת תכנית עבודה, לפי איזה קריטריון וכמה?

גרישה דויטש: במכון התקנים, מדובר על חברת תו תקן שהופעלה לאחרונה.

גרישה דויטש: עד שהכינו נהלים, זה דבר לא פשוט, עד שהכינו תו תקן לתחזוקה, לא תו תקן למוצר עצמו, כי תו תקן למוצר עצמו זה קל יחסית.

גרישה דויטש: למכון התקנים וממצאים בשלבי התקשרות שונים, שלושים וארבע גופים נכון לאמצע פברואר 2008, ארבעה גופים קיבלו התר תו תקן.

גרישה דויטש: זאת אומרת יש להם תו תקן.

גרישה דויטש: חשוב לי לציין כי הרשויות המקומיות שכבר נמצאות בשלבי התקשרות עם מכון במסגרת לקבלת תו תקן הם: מועצה מקומית גן יבנה, נס ציונה, נצרת, כוכב יאיר, צור יגאל, שפיר, רמלה, אשקלון, נתניה ועירית ראשון לציון.

נאדיה חילו: כולם עם ארבעת החברות?

גרישה דויטש: ישירות.

נאדיה חילו: אנחנו לא צריכים את השמות, אנחנו נקבל את המסמך הזה.

נאדיה חילו: אבל לפני שמות התופעה, חשוב לנו לדעת את גודל התופעה מבחינת הפריסה, ואחרי זה נשמע את השמות, אין לנו כלים לגבי התופעה.

גרישה דויטש: להזכיר עוד דבר, להבדיל ממה שהיה קודם, אנחנו תומכים בהצעת החוק שהוגשה על ידי חבר הכנסת זבולון אורלב.

גרישה דויטש: שלפי הצעת החוק הזאת בכל רשות מקומית יהיה גורם אחראי שיקבע על פי החוק ולא יהיה צורך לחפש.

גרישה דויטש: אבל מה שחשוב שמי שלוקח על עצמו אחריות זה משרד הפנים, זו נקודה מאוד חשובה כי הוא זה שאחראי בגדול גם על הרשויות המקומיות.

גרישה דויטש: ברגע שיהיה לנו גורם ברור לחלוטין בכל רשות מקומית יהיה הרבה יותר קל.

יובל אביעד: אני רוצה רק לתקן טעות קטנה, להצעת החוק של חבר הכנסת זבולון אורלב שזה 1147/17, היתה התנגדות.

יובל אביעד: כפי מה שזכור לי, של הממשלה, בעקבות זה היועץ המשפטי של המשרד אצלנו נפגש.

יובל אביעד: וגם אני נפגשתי מספר פעמים עם זבולון אורלב, והיועץ המשפטי של המשרד התעשיה, מסחר ותעסוקה נפגש לפני כשבוע איתו, על מנת להביא לפתרון של המצב.

יובל אביעד: אנחנו חושבים שכדי להביא לפתרון, צריך לערוך תיקוני חקיקה דווקא בחוקים החלים על הרשויות המקומיות, בחוקים של משרד הפנים.

יובל אביעד: מה שאנחנו חושבים שכדי לפתור את הבעיה, בשלב ראשון צריך לחייב את הרשויות המקומיות לפרסם מעין כרזה, או מודעה בכניסה למתחם של מגרש המשחקים שמראה מתי נבדק ומתי לא נבדק.

יובל אביעד: דבר שני אולי יש מקום ליצור משרה של ממונה שיהיה אחראי ברשויות המקומיות ושירכז את העניין של תקינות מתקני משחקים.

יובל אביעד: כלים נוספים שמבחינה משפטית אפשר להרחיב בעניין הזה, זה אולי עיצומים כספיים שהוא כלי אכיפה מינהלי.

יובל אביעד: אבל כאן אני צריך לבדוק יותר כדי לדעת אם אפשר עיצומים כספים על רשות מקומית או לא.

יובל אביעד: זה לא קיים בחוק התקנים, הכלי המינהלי הזה.

יובל אביעד: כעקרון יש נכונות של המשרד ללכת עם ההצעה המתוקנת של חבר הכנסת זבולון אורלב.

יובל אביעד: בהצעה הראשונה שלו הוא העלה דברים שמתנקשים עם התקן עצמו, ושהתקן מסדיר.

יובל אביעד: היה צורך בפגישות כדי ללבן את הדברים יותר, אבל יש נכונות לביצוע התיקון.

יובל אביעד: אחד הדרכים שאני והמשרד חושבים זה באמת לתקן את החוק דווקא בהיבט החובות החלות על הרשויות המקומיות מכוח חוקים הקשורים למשרד הפנים, ובמיוחד גם לפרסם מודעה בכניסה למגרש המשחקים.

יובל אביעד: מעבר לזה אפשר לחשוב על דרכים יצירתיות שהחוק מעמיד לנו, אבל צריך לחשוב על זה יותר לעומק.

יבגנה צירולניק: קריטריונים לקביעת תכנית העבודה שלנו.

יבגנה צירולניק: מאז שהפעלנו צו מינהלי בשנת 2006, המטרה שלנו היא לכסות את כל הרשויות המקומיות, כאשר בשנה אנחנו בודקים בין שלוש- ל- שלושים וחמש רשויות.

יבגנה צירולניק: בכל רשות אנחנו מבצעים בדיקה מדגמית בלבד.

יבגנה צירולניק: אנחנו לא הולכים לרשויות שמזמינות ביוזמתן את מכון התקנים ומתקנות את המתקנים, כי אנחנו מקבלים באופן שוטף מידע ממכון התקנים.

יבגנה צירולניק: ויש כאלה, חדרה, באר שבע, ראשון לציון, אשדוד הם באמת כל שנה מביאים את כל המתקנים בעיר למצב תיקני, לשם אנחנו לא הולכים, ומשתדלים ללכת לאלו שלא מזמינות לפחות שנתיים את מכון התקנים, וכל שנה שמים דגש על משהו.

יבגנה צירולניק: בשנה שעברה שמנו דגש על ישובי הצפון בגלל המלחמה, השנה החלטנו ללכת יותר למועצות אזוריות, כי הן כמעט ולא פונות למכון התקנים.

נאדיה חילו: לפי המספרים שאת מוסרת, 36 ו-37 בשנה מתוך כמעט 270, אנחנו לוקחים את הרשויות .

יבגנה צירולניק: מתוך ה- 270 יש חלק שנבדקו.

נאדיה חילו: אני שאלתי כמה ונאמר לי כ- 10%, גם אם אני עושה פעולת חישוב מאוד פשוטה, אפשר להגיד במהלך של שנה או אולי אפילו שנתיים, לא אתם, וגם אלה שיוזמים וגם אלה של יוזמים, לא מכסים עדיין את כל הבדיקות בכל אותם מתקנים, זה נשאר פרוץ.

נאדיה חילו: הייתי אומרת, כי אם מישהו לא יוזם, אז הוא לא שם, אז אם אתם כן רוצים אז האפשרויות שלכם לכסות זה גם קצת מעל 10%.

נאדיה חילו: אז שטח מסוים, אני לא מאשימה, יתכן ואין לכם כלים, כלומר מה דרוש כדי לכסות זה לא שלושים ושש אלא לדעתי לפחות פעם בשנה את ה-מאתיים שבעים חייבים לבדוק.

נאדיה חילו: מי שפונה ישירות פונה ישירות, אבל מי שלא, ה- 10% ה- שלושים או ה- ארבעים שאתם עושים אנחנו מוציאים אותם, בכל זאת נשאר מספר גדול שהוא לא יוזם, הוא לא יזם, והוא לא יזום, ואתם מבחינה זאת לא נותנים עדיין.

רותם זהבי: לבדוק את 30% זה עולה שבע מאות אלף שקל, תכפילי את זה כפול שלוש זה ייתן לך - 100%.

גרישה דויטש: העניין פה הוא לא כספי, העניין הוא לא תקציב.

גרישה דויטש: העניין הוא שהאחריות של רשויות מקומיות והתשובה בעצם מחייבת אותן, זו חובת תו תקן.

גרישה דויטש: למעשה מה שנאמר, מכון התקנים מימן את הטיפול בתו התקן, ואנחנו האחראים שאם לא מתבצעת חובת תו תקן, התקשרות עם מכון התקנים, זה מה שאנחנו צריכים לבדוק, אם אנחנו נבדוק עוד מאה עוד מאתיים מגרשים, עדיין זה יהיה ארבע מאות מתוך חמישה עשר אלף, זה לא משנה.

גרישה דויטש: אם אנחנו נבדוק אז הרשויות המקומיות לא אחראיות.

גרישה דויטש: האחריות הועברה בעניין חובת תו תקן לרשויות המקומיות כאשר ניתן להם מסלול כיצד לעמוד בדרישות.

גרישה דויטש: עכשיו הם נמצאים בשלב התקשרות, צריך לעודד את אלה וצריך להעניש את אלה.

נאדיה חילו: גם אם המצב הרצוי התקיים, והרשויות המקומיות אחרי אישור התקנות, הם כן היו הולכים אז זה היה מכוסה, אבל המצב העכשווי הוא לא כזה.

גרישה דויטש: יש לנו היסטוריה.

גרישה דויטש: אנחנו עורכים בדיקות החל משנת 1996.

גרישה דויטש: ואם אנחנו לוקחים את הנתונים שיש לנו, אז אנחנו יכולים להגיד על כל רשות מקומית מה פחות או יותר קורה.

גרישה דויטש: אנחנו מכסים את כל הארץ, אני רוצה להביא דוגמה אחת, סליחה שהיא דוגמה טרגית.

גרישה דויטש: היה מקרה במושב ברמת הגולן כאשר בחצר פרטית באו אורחים והילד האורח שיחק במתקן שהיה שם בחצר, המתקן התמוטט והילד נהרג.

גרישה דויטש: ואז התחילו לבדוק מה העניין, אנחנו בדקנו את המתקן הזה, במושב הזה, וכתוצאה מהבדיקה שלנו, הסירו אותו כי הוא לא היה תקני.

גרישה דויטש: הוא נלקח לחצר פרטית על ידי מישהו.

גרישה דויטש: זאת אומרת אנחנו מגיעים לכל מיני מקומות, אנחנו בדקנו גם את מטולה.

גרישה דויטש: לא זאת הנקודה, לבדוק אפשר, השאלה מה עושות הרשויות אחרי שבדקנו.

רותם זהבי: אני רוצה לתת תמונה כללית כדי להבהיר את הבעיה.

רותם זהבי: אין הרבה חוקים שקשורים לבטיחות ילדים במדינת ישראל, אחד החוקים זה מתקני משחקים.

רותם זהבי: זה חוק שונה מהרבה מאוד תקנים שיש במכון התקנים, הם מה שנקרא, המלצות לתקן, זה אחד התקנים שהוא בתוך החוק.

רותם זהבי: החוק הזה חוקק בתחילת שנות ה- 90, החוק הזה מאוד אגרסיבי.

רותם זהבי: במהלך השנים בעצם הציבור לא היה יכול לעמוד בחוק הזה, מצד אחד היה רצון רב של החברה בישראל שתהיה בטיחות של ילדים, והגיעו דיווחים מבתי חולים, כפי שחבר הכנסת ציין.

רותם זהבי: מצד שני הרשויות לא יכלו לעמוד בדרישות התקן.

רותם זהבי: התקן גם היום הוא לא פשוט, הוא מורכב מאוד, מה שהסבירו לנו כאן, זה אומר שכל תהליך התחזוקה להכשיר את הרשות המקומית לתחזק את המתקנים זה ממש מסובך, זה לא פשוט, ולכן גם היא אומרת לך שיש רק שלוש, ארבע ,חמש רשויות מתוך מאתיים שבעים רשויות, כי זה מאוד קשה, מאוד מסובך.

רותם זהבי: בשנת 2006 שיפרו את התקן לאור בקשה של המרכז לשלטון מקומי.

רותם זהבי: אנחנו רוצים להכשיר מהנדסים בתוך הרשות המקומית, ולא רק מכון התקנים וועדה מוסמכת וכדומה, ואז התהליך הזה באמת התחיל קצת להשתפר.

רותם זהבי: והיום את יכולה לשמוע גם ממשרד התעשיה, המסחר והתעסוקה, מיעקב אגמון שיש שיפור, אנחנו רואים בשטח, גם במוסדות חינוך יש הרבה מאוד מתקני משחקים.

רותם זהבי: אנחנו רואים שיש מודעות מפני, כי שהדבר מורכב חברתי.

רותם זהבי: אני ממליץ לך כאן ארבע המלצות: אחת – ללכת לזרז את כל הנושא של טכנאים הנדסאים, שהוא עכשיו נמצא בתהליך דיון והוא עדיין לא לפועל.

נאדיה חילו: זה אתם השלטון המקומי יותר, יחד.

רותם זהבי: זו הכשרה של מכון התקנים.

נאדיה חילו: ההצעה היא שיהיו גם הנדסאים.

אריה אלדד: הוא צריך לאשר את זה.

גרישה דויטש: זה מגיע אלינו לאישור.

גרישה דויטש: אבל קודם צריך לבוא מהוועדה, מהוועדה שדנה בזה, יש שם כל מיני אינטרסים.

גרישה דויטש: יש שם בודקים פרטיים שלא כל כך מעוניינים שיהיו ברשויות המקומיות, יש התנגדויות, יש נציגי צרכנים שחוששים ממתן הסמכות הזו, אבל אנחנו מעבירים את זה, זה בשלב מתקדם.

אריה אלדד: יש את אישור הוועדה שהיתה במהלך השבוע שעבר .

גרישה דויטש: וזה צריך להגיע אלי אחרי שלושים יום של הערות הציבור.

גרישה דויטש: זה יגיע אלינו ותוך שלושה חודשים זה יכול להתפרסם.

גרישה דויטש: אני לוקח את זה על עצמי.

רותם זהבי: הדבר השני הוא להגביר את הבקרה של משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה, פשוט לתת יותר כדי שהתמונה תהיה יותר רחבה ולהתמקד דווקא ברשויות החלשות ולא ברשויות החזקות.

רותם זהבי: הדבר השלישי, לדעתי צריך לפנות למרכז לשלטון המקומי, כדי שיארגן כנס שיעסוק במתקני משחקים.

רותם זהבי: לזמן את האנשים הרלוונטיים ברשויות כדי להגביר את המודעות ואת הידע של התקן.

רותם זהבי: בעצם התקן שעכשיו תוקן ושופר משנת- 2006.

רותם זהבי: בעצם הוא אומר להם, בואו תכשירו אנשים, והם אלה שיחסכו לכם כסף, הם אלה שגם יחזיקו לכם, כלומר להגביר את המודעות.

רותם זהבי: אפשר לעשות את זה עם משרד החינוך, כי גם לנו יש אורחי מבדק מוסדות חינוך שמסתובבים בגני ילדים ובבתי ספר, וגם הם רואים את המתקנים האלה וגם הם מעירים הערות לרשויות המקומיות וכדומה.

רותם זהבי: אנחנו מפנים את זה לרשות המקומית כי בסופו של דבר האחריות על מתקן משחקים שנמצא בגן ילדים היא עליה.

רותם זהבי: מה שאני אומר פה, ואלי גם טל כהנא וגם גרישה דויטש, זה שצריך לבדוק איך אפשר להקל את התהליך של ההכשרה של הרשות המקומית, לתחזוקה, זה תהליך מאוד קשה.

רותם זהבי: עובדה שרק ארבעה או חמישה או עשרה כבר הכשירו.

רותם זהבי: איך אפשר להקל על הרשויות שיעשו את זה?

רותם זהבי: יש להם מחלקת תחזוקה, איך אפשר להקל על העניין הזה?

רותם זהבי: מצד אחד אנחנו רוצים להיות עם החוק מאוד חדים, מאוד ברורים ומאוד נוקשים, מצד שני ברגע שאתה מקל הרבה יותר אנשים יכולים לבצע את זה, קו כזה שאתה יכול לשחק איתו.

נעמי לנגוס: השאלה היא אם מקטינים את הקריטריונים, להקל לא תמיד זו מעלה גדולה.

רותם זהבי: אפשר להגיד שעכשיו אנחנו מקשים על קריטריונים מאוד חדים, ויעשו ארבע מתוך מאתיים חמישים.

יעקב אגמון: נמצאים פה אנשי משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה, אנשי משרד החינוך.

יעקב אגמון: הרשויות המקומיות נושאות באחריות.

יעקב אגמון: הם לא שמים שקל אחד בנושא הבטיחות במוסדות החינוך, אין בתקציב משרד החינוך שקל אחד בנושא הבטיחות, וממילא אין שקל אחד למתקני משחק בגני הילדים ובבתי הספר.

יעקב אגמון: פניתי בעבר למשרד התעשיה, מסחר ותעסוקה, וביקשתי גם שם תקציב.

יעקב אגמון: דיבר חבר הכנסת אריה אלדד על תמרוץ, הנה תמריץ.

יעקב אגמון: לא באמצעות פרסים שזה לאחר מעשה, אלא תתנו את התמריץ לפני מעשה, תשתתפו לפחות בחלק מהרשויות על פי קריטריונים.

יעקב אגמון: באותם מקומות אנחנו מכינים הצעת חוק, ואני כבר פונה לשני חברי הכנסת בנושא הזה, זה בתהליך עבודה אצלנו, שהמדינה תיקח על עצמה את הנושא החשוב הזה, לפחות אני לא בא לבקש בשביל הרשויות החזקות, אני בא לבקש את העניין הזה לאותן הרשויות שאינן מסוגלות לשאת בנטל הזה, וחבל מאוד.

יעקב אגמון: אכיפה לא תעזור כשאין כסף לשלם, ואנחנו עדיין לא יצאנו מהמשבר של 2003, שאותה מדינה לקחה את הכספים שבעזרתם היינו יכולים לממן את הדברים האלה, לקחו את הכספים האלה.

יעקב אגמון: אנחנו היום במצב, שמעמקי האיזון נמוכים יותר מאשר 2003-4, כשבנימין נתניהו ופורז שמטו את השטיח, ותכניות הבראה מביאות אותנו בקושי לאיזון, אבל עדיין אנחנו לא עוסקים כאן בפתרון המשבר ברשויות המקומיות.

יעקב אגמון: אבל שימצא תקציב, אני אומר שכל התקציב של משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה, לא נצטרך אותו, או לא נצטרך אותו אם הכסף הזה ילך לרשויות לביצוע, הפיקוח יהיה הרבה יותר משני, לכן חייב להיות תקציב של המדינה לפחות לשנים הקרובות.

רינה יצחקי: יוניסף כידוע אחראית כלפי האומות המאוחדות, וגם במדינת ישראל על מימוש זכויות הילד.

רינה יצחקי: במקרה שלנו מדובר בשני דברים בולטים, טובת הילד והזכות שלו להיות מוגן, הזכות שלו להגנה.

רינה יצחקי: אני חושבת שקיבלתי שיעור מאלף בבירוקרטיה מול הדברים שאמר חבר הכנסת אריה אלדד, תוך כדי הדיבור לא יודעים שמדובר בילדים שנפצעים ופה ושם גם נהרגים, ונשארים נכים.

רינה יצחקי: אבל יש הרבה יותר מדי מקרים ואני רוצה לדבר על היבט שדווקא לא הוזכר כאן, על תחום החינוך.

רינה יצחקי: אצלנו יש חינוך לבטיחות בדרכים, משמרות הזהב, וכולי.

רינה יצחקי: אני מקווה שאני טועה ויש בינתיים, לא הרבה ולא מספיק, בטיחות בחיי היום יום.

רינה יצחקי: בטיחות במקומות, לחנך קצת את הילדים לעניין הזה ולהפעיל אותם לפחות בדבר אחד, כמי שמזהים נפגעים ועוסקים, לשים שלט גדול, כאן סכנה לא לעלות, זה דבר שילדים מכיתה ב' יכולים לעשות, לא צריכים ללכת רחוק.

רינה יצחקי: יש מגזר שלישי, יש הורים ויש וועדי הורים.

רינה יצחקי: וועדי הורים מאוד ירתמו לנושא הזה כי הם הקורבנות הישירים אחרי הילדים ועם הילדים.

רינה יצחקי: אני לא מבינה למה צריך כל כך הרבה פקחים בשביל לראות נדנדה שבורה, או מסמרים בקרש או כל מיני מפגעים, שכל אדם בלי הכשרה, אני לא מזלזלת חלילה בהכשרה של הנדסאים, אני משערת שיש לזה מקום, אבל אנחנו מדברים על דברים פשוטים, בואו נהיה על האדמה, לא צריכים ללכת כל כך גבוה בשביל לתת לעניין הזה נראות, מודעות, תמרוץ כזה וכזה וכזה.

רינה יצחקי: כדי שהעניין הזה יזוז, אני חושבת שזה צריך להיות הכיוון הנוסף.

רינה יצחקי: אני לא מבטלת את כל הדברים שאמרתם, אני משערת שהם דרושים, והלוואי שתצליחו להגיע ליותר מ- 10%.

רינה יצחקי: אני משתדלת לא להיות צינית, אבל זה באמת מזעזע לחשוב, ההישגים, היכולת לפקח לעומת מספר המוסדות שצריכים להיות בפיקוח.

רינה יצחקי: את מערכת החינוך אני מכירה טוב מאוד, אני עוסקת בהכשרת מורים וזה דבר אפשרי במהירות אפילו.

עדי אברהם: ראשית אני מאוד מזדהה פה עם הדעה שהוצגה.

עדי אברהם: אני יכול להגיד שבמסגרת התפקיד שלי בטרם, תפקיד שלקחתי על עצמי כמסע צלב, אני מסתובב הרבה בארץ, נותן הרבה הרצאות, נפגש עם הרבה ראשי רשויות, ובעיקר עם מורים והורים.

עדי אברהם: אני מזדהה עם הצד הזה של החינוך ואני חושב שזה הפתרון.

עדי אברהם: זאת אומרת, עם כל הכבוד לפקחים ועם כל הכבוד לכולם.

עדי אברהם: הפקחים - הורים נמצאים בגנים האלה כל יום, הם הכי אינטרסנטים מכולם, הם לוקחים את הילד שלהם לתוך המתקן, לכן עם הכשרה הכי פשוטה אפשר להפוך אותם לפקחים, והם שירימו את הדגל, זה קורה המון, אני מקבל טלפונים מכל רחבי הארץ בלשון, תקשיב במתקן הזה בקיבוץ הזה הייתי עם הילד, הוא על הפנים, תגיד לי מה לעשות, תגיד לי למי לפנות, זה צד אחד של העניין.

עדי אברהם: מצד שני אני חושב שהבעיה הכי קשה מכל מה שדיברו פה מסביב לשולחן זו הבעיה של האכיפה.

עדי אברהם: מכיוון שאין אכיפה, בפועל אין אכיפה וכשראש רשות צריך לקחת בחשבון, וכל הסיפור של עלות הבדיקה.

עדי אברהם: הבדיקה זה החלק הקטן של הכסף, הבעיה היא התחזוקה, התחזוקה עולה המון כסף, ויהיו מאה בודקים, שלוש מאות בודקים, אם הבדיקה לא תעלה אלף חמש מאות שקלים אלא תעלה חמישה עשר שקלים.

עדי אברהם: הבעיה שאחרי הבדיקה הוא יודע שהמתקן לא תקין, ואז הוא צריך להוציא את ה- עשרת אלפים או ה- חמישה עשר אלף, או המאה או המאתיים אלף שקל בשביל להחליף את המתקן או לתקן את המתקן.

עדי אברהם: וזה הכסף הגדול.

עדי אברהם: הכסף הגדול זה לא הבדיקה ולא מי שיעשה את הבדיקה.

עדי אברהם: והרבה יותר זול זה לשלם לאותה משפחה שהילד שלה נהרג את החצי מיליון שקל פעם ב- כשזה קורה.

עדי אברהם: חבר'ה אני אומר את הדברים על השולחן, אני עברתי את זה, וראש מועצה שאמר כמה זה יכול לעלות, והמתקן עמד שמונה עשרה שנה, ואף ילד לא נהרג במתקן הזה.

עדי אברהם: אז פעם ב- שמונה עשרה שנה אני אוציא כסף, זה הרבה יותר זול מלתתחזק את המתקן, ואתם צריכים להבין את זה, אתם יכולים לשבת ולדבר ולתת קנסות, עד שראשו של ראש העיר לא יעמוד על השולחן זה לא מעניין אותו.

עדי אברהם: ראו מה קרה עם ניהול הכספים של המועצות והעיריות, ברגע ששמו את ראשו של ראש העיר, פתאום כולם נהיו צדיקים ולא מוציאים שקל מעבר למה שמותר.

עדי אברהם: לא יעזור שום דבר, זה האיש, זו הדמות שצריך להתלבש עליה, וצריך למצוא את הדרך איך להסביר לאיש הזה.

עדי אברהם: אדוני זה הראש שלך, וכאן צריך לערב את הפרקליטות, כי במקרה שלנו למשל שמו את ראש העיר בצד, העירייה הורשעה בגרימת מות ברשלנות וראש העיר לא.

נאדיה חילו: אני רוצה להביע את הצער שלי ושל הועדה על המקרה הטרגי.

עדי אברהם: הפיספוס הוא שאנחנו מתעסקים עם כל הבירוקרטיה ואנחנו לא מחנכים.

עדי אברהם: אני לקחתי על עצמי את נושא החינוך ואני עובר.

עדי אברהם: הזכרתם את דימונה,אני נפגשתי עם ראש עירית דימונה ועם עיריית באר שבע.

עדי אברהם: רובי דנינו לקח על עצמו את העניין כי הוא משוגע לעניין, וראשי העיר האחרים הבינו שהוא יכול להרוויח מזה למשל: מוטי ששון בחולון.

נעמי לנגוס: אני רוצה להצטרף לשני הדוברים שדיברו על החינוך ואני רוצה ליחד את הדיבור על גני הילדים והמשפחתונים.

נעמי לנגוס: משרד התעשיה, המסחר והתעסוקה מטפל במשפחתונים, האם גם המשפחתונים יהיו כלולים בתוך בדיקת החצר שלהם?

נעמי לנגוס: זו שאלה שאומרת שבעצם לא רק זה, ומצד שני יש לנו גם את החצרות של גני הילדים.

נעמי לנגוס: אני לא יודעת אם אתם יודעים רבותיי, אבל יש היבט נוסף בבטיחות כשמדובר בחצר דווקא של גנים עירוניים שבונים שם מבחינה פדגוגית חינוכית פינת גרוטאות.

נעמי לנגוס: ואם אני מדברת על פינת גרוטאות, זה לא כאלה מתקנים שאפשר לבדוק אותם לפי קריטריונים של התקינה וכדומה.

נעמי לנגוס: השם של המקום הזה אומר דרשני, פינת הגרוטאות במקומות מסוימים נמצאת בחצר ובמקומות אחרים זה נמצא בתוך הגן, אז מי בודק את הנושא של פינת בגרוטאות?

נעמי לנגוס: עוד הערה, או נקודת מבט נוספת לגבי הגנים.

נעמי לנגוס: מתקנים שונים מתאימים לגילאים שונים, האם תו התקן או הבדיקה קושרת את הקשר בין גיל הילד לבין היכולת שלו?

ראובן רוזן: אני מרכז את נושא בטיחות הילדים במועצה לצרכנות.

ראובן רוזן: אני רוצה לומר איך אני רואה את נושא התקן והאכיפה של התקן.

ראובן רוזן: התקן הישראלי שאומץ, הוא תקן אירופי, שהוא נפוץ והוא משמש בכל אירופה וגם דומה בקנדה, בארצות הברית וגם באוסטרליה.

ראובן רוזן: בעולם בודקים את מתקני המשחקים באופן מאוד קפדני.

ראובן רוזן: שמו של התקן מתקני משחקים "מדריך להתקנה לפיקוח, לתחזוקה וטיפול", דהיינו מילת המפתח כאן היא פיקוח, ולאו דווקא בדיקה או בחינת המתקנים.

ראובן רוזן: כשאנחנו מדברים על פיקוח, העולם הגדול יודע לפקח בצורה שיטתית ומדויקת, קיימים מתקנים וקיימים מוסדות בכל העולם שבודקים את המתקנים בצורה מדויקת אחת לתקופה קצרה.

ראובן רוזן: באנגליה למשל, יש גוף RPI ESCORTSוהוא בודק את המתקנים אחת לשנה, אחת לחודש אחת לשבוע, ואחד ליום כפי שצריך.

ראובן רוזן: הדרישה של הגוף הזה זה להסמכה של הבודקים, זאת אומרת שהבודק שבדק את המתקנים האלה קיבל הסמכה.

נאדיה חילו: אני הייתי מבקשת לסכם ולראות מה ההמלצות שלכם.

נאדיה חילו: איך אתה רואה מה צריך לעשות לשיפור המצב, בלי פריסה, אני חושבת שאנחנו מצינו את צילום התמונה ואני רוצה להתקדם לקראת ההמלצות.

ראובן רוזן: ישנם שני נושאים שאנחנו רוצים כרגע להמליץ.

ראובן רוזן: האחד- שרשות מקומית לא תבדוק את עצמה בבדיקה השנתית.

ראובן רוזן: בדיקה זו צריכה להיעשות על ידי גוף עצמאי חיצוני ולא לא על ידי הרשות עצמה, בין אם זה מהנדס או טכנאי, זה לא קיים בשום מקום בעולם.

יעקב אגמון: במימון של מי?

ראובן רוזן: במימון של הרשות.

יעקב אגמון: תבדקו אתם, למה שאנחנו נקבל את הביקורת שלכם?

יעקב אגמון: .

גרישה דויטש: פניתם לראשי הערים בנושא הזה?

יעקב אגמון: אף פעם, זה לא מעסיק אותם בכלל.

ראובן רוזן: אנחנו לא אמורים לטפל בזה, אני כרגע אומר את דעתנו.

קריאה: אם הרשות יכולה לבנות גשרים ומגדלים אז היא יכולה לבדוק גם את מתקני המשחקים.

ראובן רוזן: זאת דעתי, זה מה שקיים בכל העולם, וזו דעתה של המועצה לצרכנות.

ראובן רוזן: הנושא השני – אני מבקש לשים דגש על צורת האכיפה של הממונה על התקנים במשרד התעשיה, המסחר והתעסוקה.

ראובן רוזן: כאשר מתקן נמצא לא ראוי לשימוש, התקן קובע שצריך לסגור אותו וצריך למנוע שימוש בו.

ראובן רוזן: ומה שנעשה כיום, לפי מה שאני קורא במקומות מסוימים, זה שמודבק על המתקן הזה שלט אזהרה, או ניתנת הוראה לסגירה, הדבר הזה לא עובד.

ראובן רוזן: יש מתקן בבני ברק שאנחנו עוקבים אחריו.

ראובן רוזן: זהו מתקן שהיועץ המשפטי שלנו גר קרוב למתקן הזה.

ראובן רוזן: וניתן צו סגירה על ידי הממונה על התקינה.

ראובן רוזן: באותה מידה שניתן לסגור מגרש בניה, ותקנות הבניה דורשות שהמגרש ייסגר בסגירה אטומה, כאן זה לא נעשה.

נאדיה חילו: ברור שבמקרים שאתה מביא, אולי יש עוד מקרים ודוגמאות של אי ביצוע או אי אכיפה.

נאדיה חילו: הוועדה קיבלה תמונה, ואני מסכמת עם המועצה לשלום הילד.

אביטל אפל: פונים אלינו הורים מארגון בטרם לבטיחות ילדים לגבי מתקנים ששנים לא נבדקו.

אביטל אפל: הרשויות ראות גם את המתקנים במצב מאוד מזעזע, ולמרות פניות חוזרות ונשנות של הורים הן לא עושות דבר.

אביטל אפל: גם כאשר ברור לחלוטין שהמתקן מהווה סכנה לילדים.

אביטל אפל: הועלו כאן כל מיני רעיונות גם ממשרד התעשיה, מסחר ותעשיה, בנוגע להגברת השקיפות, לשתף את ההורים שידעו האם המתקן עבר בדיקה ומתי.

אביטל אפל: בפועל החובה הזו של השלט כבר מצויה, החובה מצויה הבעיה היא כפי ששמעתם שמעל ל- 90% מהמתקנים בארץ לא נבדקים.

אביטל אפל: כך שהחובה הזו כמו יתר החובות המצויות בתקן לא נאכפת.

אביטל אפל: העלו כאן את הבעיה שהרשויות המקומיות לא נאכפות, ולא מקבלות קנסות כבדים.

אביטל אפל: אין כאן עניין של אחריות אישית.

אביטל אפל: אנחנו חושבים שיש לשפר את נושא האכיפה ובעצם לתת למשרד אפשרות להגיש, אם זה כתבי אישום, ואם זה קנסות כדי שהרשויות יתחילו לבצע את המוטל עליהם, ושזה לא פחות חשוב מהכספים הרבים שמשקיעים בפעילויות תרבות, גינון וכדומה.

עפרה בן מאיר: המצב פה הוא מצב של תפסת מרובה לא תפסת.

עפרה בן מאיר: עם כל הקורסים של ההכשרה והמהנדס, אני רוצה לספר לוועדה על המודל הגרמני שהובא לידיעתנו שמוכיח את עצמו והוא פשוט לתפעול, העלויות שם אפסיות וזה פותר את בעיית צוואר הבקבוק.

עפרה בן מאיר: שם מופעלות משמרות של פנסיונרים.

עפרה בן מאיר: יש שומר גן, הוא מקבל מדים פשוטים מהרשות, והוא גם צריך להגיע אחת ליום, אחת לשבוע, יש לו רשימה של המתקנים, הוא עושה V, הנדנדה שלמה, הסורג תקין וככה ממשיכים.

עפרה בן מאיר: זה לא עולה כסף.

נאדיה חילו: כל רשות מקומית יכולה לפי דעתי לבחון את הדרך, יש יוזמות מקומיות.

עפרה בן מאיר: אנחנו מביאים את המודל הזה כי הוא פשוט.

גרישה דויטש: אנחנו הכפלנו את כמות הבדיקות משנת 2005 לעכשיו.

גרישה דויטש: אם נגדיל את הכמות, ראשית זה יבוא על חשבון בדיקות אחרות.

גרישה דויטש: אנחנו אחראים גם על עגלות ילדים, מיטות לתינוקות, צעצועים וכן הלאה והלאה.

גרישה דויטש: כל דבר צריך לבדוק אותו, יש מידתיות, וצריך למצוא דרך לבדוק כל דבר במידת האפשר.

גרישה דויטש: יחד עם זאת כל עוד לא יהיו גזרי דין נגד אלה שלא משתפים פעולה ולא עושים מה שצריך, אז יהיו לנו ארבע מאות בדיקות במקום מאתיים.

גרישה דויטש: אני מסכים עם דברים רבים של עמיתי ממשרד החינוך אבל לא מסכים עם עניין ההגדלה.

גרישה דויטש: אנחנו הגדלנו ונגדיל עוד וניקח את זה על חשבון עבודות אחרות.

גרישה דויטש: בכל מקרה הממשלה, משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה, מינהלת התקינה אף פעם לא יבדוק ארבע עשר אלף או עשרים וארבע אלף מתקנים, הרי זה ברור, בשביל זה יש עכשיו חובת תו תקן, ואם תתקבל החלטה כזאת אני חושב שזו טעות.

אריה אלדד: דיברנו על כמה דברים שאני חושב שאפשר להתקדם איתם.

אריה אלדד: אחד זה להכניס את נושא תקינות המתקנים לקריטריונים של משרד הפנים, הן בפרס מיוחד בנושא של תקינותם של מתקנים המשמשים ברשות פלונית והן במניעת תמריצים מרשות כאשר המתקנים שלה לקויים.

אריה אלדד: אני חושב שהנושא שאתה אמרת עליו, מטעם השלטון המקומי הוא, אם משרד הפנים ידע שהוא מוסיף אחוז אחד למענקי איזון לרשות שעמדה בתו תקן למתקנים, הסכומים הם לא בשמים אבל התמריץ משמעותי לאותה רשות.

אריה אלדד: אחוז תוספת למענקי איזון לרשות הנושאת תו תקן, יש פה תמריץ חיובי.

אריה אלדד: אנחנו חייבים להגביר את הביקורות גם כשאתה אומר שבסוף לא עושים עם זה כלום.

אריה אלדד: זכותו של הציבור לדעת שאם הלוקחת את הילד שלה לגן שעשועים, האם המתקן הזה תקין כן או לא, לכן אנחנו צריכים את המדבקה על הנדנדה, את המדבקה על הגן, נבדק, זה מתקן מסוכן, או נבדק והוא תקין לתאריך מסוים, סוג של תעודת כשרות למקומות כאלה.

אריה אלדד: כמו ששמים הודעת אזהרה על מבנה מסוכן כדי להזהיר את הציבור.

אריה אלדד: גם אם אנחנו לא מצליחים לאטום אותו או להרוס אותו, אבל לפחות להזהיר, החובה מוטלת על השלטון, זהו נשק יום הדין.

אריה אלדד: אנחנו בשנת בחירות ברשויות המקומיות, אם משרד הפנים יפרסם את רשימת הרשויות שנבדקו ולא נמצאו תקינות, וגם את הרשויות שנבדקו ועמדו, והצטיינו, זה משהו שלא עולה כסף, אבל ראוי שמשרד הפנים ישתמש בזה גם ברעיון של שנת בחירות.

אריה אלדד: רבותיי ראש העיר הזה שעומד לבחירה, הוא לא דואג לילדים.

אריה אלדד: נקודה נוספת היא, משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה, הוא גם משרד התעסוקה.

אריה אלדד: הוא עוסק בקורסים להכשרה מקצועית.

אריה אלדד: ובעצם שייקחו את הנושא של הכשרת עובדים בעניין של תחזוקת מתקני שעשועים, מתקני משחקים כדי שיהיה לנו לא רק אפיק תעסוקה נוסף במסגרת התקנים של הרשות ועובדי התחזוקה של הרשות.

אריה אלדד: לכל רשות מקומית יש מחלקה כזאת, אבל שיהיה כלי להכשיר אותם באופן המקצועי ביותר כדי שיהיה מי שיוכל לרוץ מטעם הרשות במתקנים הללו ולמנוע שם תאונות.

נאדיה חילו: אני בהחלט חושבת שהנקודות שהועלו יהיו גם חלק מהסיכום שלנו.

נאדיה חילו: אני רוצה להתחיל בקריאה של הוועדה לשר התעשיה, מסחר ותעסוקה, ולהכריז על מתן פרס בטיחות במשחקים ברשויות המקומיות.

יעקב אגמון: למה לא תקציב, פרסים זה טוב אבל למה לא תקציב?

נאדיה חילו: גם יהיה.

נאדיה חילו: אחד אני חושבת שזה ברמת הסמל וברמת ההצהרה זה גם חשוב.

קריאה: שר הפנים, אנחנו נמצאים בחוסר היום.

נאדיה חילו: בדרך כלל ברשויות המקומיות כשיש איכות הסביבה, מי נותן את הפרסים?

יעקב אגמון: השר הרלוונטי, זה נושא נקודתי, משרד הפנים.

נאדיה חילו: אני מקבלת את זה.

נאדיה חילו: נדמה לי ששר התעשיה, מסחר ותעסוקה במקרה הזה.

נאדיה חילו: הפניה שלנו תהיה באמת לשר התעשיה, מסחר ותעסוקה בעניין הזה.

נאדיה חילו: במקביל אני חושבת כפי שיש המלצה לחיזוק ותמרוץ אני אפעל לפרסם את הרשימה שיש לכם, של הרשויות שבעצם לא עומדות בתו התקן.

נאדיה חילו: זו סנקציה שגם קשורה בזכות הציבור לדעת, ואני חושבת שבמקרה הזה זכותו של הציבור וזכותן של האמהות ושל הילדים בהחלט לדעת האם באותה רשות יש תו תקן.

נאדיה חילו: אני רוצה לקחת את ההמלצה הנוספת, וזה נוגע בהחלט לשר התעשיה, מסחר ותעשיה.

נאדיה חילו: לשקול ולהכניס בתוך התכנית, את החלק הזה של הכשרת מפקחים ועובדי תחזוקה למתקנים.

נאדיה חילו: זה לא יפתור את כל הבעיה אבל זו צלע מסוימת שיכולה לתת פתרון חלקי לכל המכלול הזה.

נאדיה חילו: אני פונה לזרוז תהליך הכשרת כוח אדם.

נאדיה חילו: המהנדסים מצד אחד, וכן להרחיב לעשות הכל כדי להרחיב את הקורסים להכשרה והוספת אנשי מקצוע נוספים, ולא רק מהנדסים.

נאדיה חילו: יעקב אגמון אני פונה בעניין הזה יחד עם מכון התקנים.

יעקב אגמון: מה, זה נקרא לפרסם?

נאדיה חילו: לקדם, לא לפרסם, אני מציע לקדם את הפרויקט הזה יחד.

נאדיה חילו: מאחר שברור שהגדרת מהנדסים יוצרת בעיתיות מבחינת זמינות כוח אדם, אז בהחלט אני מקבלת את זה שצריך להרחיב את ההגדרה הזאת לאנשי מקצוע נוספים, להכשיר ולמלא את הקורסים, זו אחריות שלכם בעניין הזה.

נאדיה חילו: אני הייתי פונה גם להגביר את הנושא של פיקוח, אכיפה, וטיפול.

נאדיה חילו: הרושם שלנו שמצד אחד יש לכם רצון ואתם עושים, אבל ההתרשמות שלנו שהתחום הזה אינו מכוסה.

נאדיה חילו: מבלי להיכנס לסיבות במאה אחוז, צריך להגביר את הנושא הזה ולמצות את כל התהליכים שאתם רואים שהם חשובים, למצות את התפקיד שלכם גם כמפקחים וגם לאכיפה.

נאדיה חילו: אני פונה אליכם למרכז השלטון המקומי לפעול, למנות גורם אחראי על בטיחות מתקני משחקי הילדים ברשויות המקומיות.

נאדיה חילו: אני לא מדברת על תקן נוסף, ואני לא מדברת על תקציב, אני מדברת על פניה אל ראשי רשויות מטעמכם, כל רשות יכולה.

יעקב אגמון: יש ממונה על בטיחות בעבודה.

נאדיה חילו: בסדר, אני משאירה את זה.

נאדיה חילו: במקביל אני חושבת שהפניה שלי למרכז השלטון המקומי, מר יעקב אגמון, לא תהיה רק בהכשרה ובקורסים.

נאדיה חילו: אני יודעת שיש לכם מחלקת הדרכה מפוארת שבאמת נוגעת בכל התחומים, ושהנושא הזה יהיה חלק מההכשרות, והחוזר המנהלי הכללי יהיה מאוד ברור.

נאדיה חילו: ישנם שני מסלולים.

נאדיה חילו: כלומר הנושא של רענון הנהלים, אני לא אומרת שזה לא נעשה בעבר, אבל אני מציעה שיהיה רענון נהלים בעניין הזה עם הצגה ברורה של שני המסלולים של מצד אחד הפניה הישירה, של הפניה דרך הממונה על התקינה עם כמה מילות התרעה על הסכנות ועל הסנקציות.

נאדיה חילו: יש כאן רושם שנוצר שחלק מהרשויות המקומיות אינן מודעות מספיק לנושא הזה, אני לא אומרת שאתם לא שולחים, הרושם הוא שאולי הם לא מודעים וכשהם בוחרים במסלול אחד אולי הם לא מודעים שהמסלול השני אפשרי והאחריות שחלה עליהם בעניין הזה, היא מבחינת רענון הנהלים.

יעקב אגמון: ההצעה הזו לפרסם בזמן בחירות בככר העירייה ראשי רשויות זו התערבות במערכת בחירות.

אריה אלדד: אנחנו מאמינים בשכר ועונש.

יעקב אגמון: עם כל הכבוד, אנחנו לא בית משפט.

אריה אלדד: מי שצריך לפרסם את הנתונים הוא משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה, משרד הפנים,וכל המשרדים המעודדים וגם אלה שאמורים לאכוף את החוק הזה.

יעקב אגמון: משרד התעשיה, מסחר ותעסוקה חוקק חוק מבלי שנתן תמריצים, מבלי שהוא חשב על ההכשרה.

יעקב אגמון: ואחרי זה אנשים שמטו את היכולת שלהם לנהל את היום יום.

יעקב אגמון: לא נהפוך אותם וזה דבר שלא מתקבל על הדעת.

נאדיה חילו: אנחנו מבינים את העמדה.

נאדיה חילו: הוועדה לוקחת על עצמה קידום חקיקה, שתחייב לפרסם בכל גן ציבורי אישור תקינות של מתקני המשחקים.

אריה אלדד: על פי הצעת החוק הזאת יהיה שלט מטעם העירייה שאומר מה מצבו של הגן על מנת שהורים שנכנסים לגן ידעו אם הגן הזה קיבל תו תקן או לא.

נאדיה חילו: אנחנו נמליץ בפני שר התעשיה, מסחר ותעשיה לזרז את החקיקה.

נאדיה חילו: אני יודעת שאתם במשא ומתן בעניין הזה, עם המשרדים הנוגעים בעניין כדי לזרז את החקיקה הזאת.

נאדיה חילו: אני רוצה לפנות גם למשרד החינוך בעניין הזה, לשקול אפשרות לחשיבה למתן תקציב להחזקת המתקנים לילדים.

נאדיה חילו: אני חושבת שזו נקודה מאוד חיובית, היא נקודה מאוד חשובה גם מעבר למאמץ והמעורבות שגם תהיה נכונות תקציבית בנושא הזה.