הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 47, 2008-02-26 12:30

רן כהן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

רן כהן: אני מודה לכולכם שבאתם לישיבה שנועדה לעסוק בשאלת הפליטים מאפריקה שרובם הגדול מתרכזים בתל אביב.

רן כהן: אנחנו מקיימים את הישיבה לאחר שהוועדה סיירה פעמיים בתל אביב וראתה את האופן שבו האנשים האלה למאותיהם חיים בתנאים מחרידים ולאחר שפניתי למנכ"ל משרד ראש הממשלה שנאמר לי על ידי ראש עירית תל אביב שהוא המתאם של פעולות משרד ראש הממשלה בעניין הזה הוא - רב גונדר או ניצב בדימוס יעקב גנות – ראש מנהל האוכלוסין.

רן כהן: קיבלתי בשמחה את הזימון שלו לישיבה כדי לקבל ממנו את האינפורמציה לגבי מדיניות הממשלה, מהלכי הממשלה ואני מבין שאתה מתאם גם עם שאר משרדי הממשלה שעוסקים בעניין – גם התמ"ת, נמצא אתנו אפרים כהן, גם משרד הפנים – נמצאים כאן, גם נציגים אחרים, נמצא אתנו נציג האו"ם בסוגיה הזו של הפליטים בישראל – מיקי בבלי, נמצאים כאו ממשרד המשפטים, כמובן, וגם ממשרד הבריאות, בדיון לגבי המצב הפיזי ולגבי המדיניות ולגבי הכוונות של הממשלה בהתייחסה לעניין.

רן כהן: אני שמח לבואך, מר גנות, ואני מודה לך - על כך שתמסור לנו את כל האינפורמציה שאתה יכול ליידע אותנו בה לגבי המהלכים והעמדה של הממשלה בסוגיה של הפליטים.

רן כהן: אני, בעקבות הסיור שלי בתל אביב יזמתי פניה לראשי 15 הערים הגדולות – הבלתי נתמכות, כדי שישנסו מתניים ויעזרו לתל אביב בסוגייה כי התנאים שם הם מחרידים.

רן כהן: אסור לנו כמדינה יהודית ודמוקרטית להשלים עם זה שבני אדם יחיו בתנאים שהם למטה מכבודם של חיות.

רן כהן: זה ה "אני מאמין שלי" ואני מבקש שבעניין הזה נקיים את הדיון ונשמע את הדברים.

רן כהן: לאחר מכן – מי שירצה להוסיף אינפורמציה, אשמח.

רן כהן: מצטרפים אלינו חברי הכנסת שי חרמש ושרה מרום שלו.

רן כהן: אנחנו נקיים את המעקב אחרי הדברים.

יעקב גנות: אני מתנצל שחלק מהנוכחים מכירים את הנתונים אבל כיוון שאתה אף פעם לא סקרת את הנתונים ולא את הטיפול – אומר בכמה משפטים.

יעקב גנות: אני רוצה לעדכן.

רן כהן: זו גם ישיבה משודרת.

רן כהן: נדאג שכל האנשים יידעו.

יעקב גנות: בהמשך לגל של דורשי פתרונים שמגיעים - ממשלת ישראל החליטה, כאשר שר הפנים חתם בתיאום עם ראש הממשלה והממשלה על צו המאפשר ל-600 יוצאי דארפור שהם אלה שקיבלו אישור מנציב האו"ם לפליטים שהם תושבי דארפור – וקיבלו אישור ומעמד בישראל, הנותן להם את כל הזכויות של תושב מלבד זכות הצבעה לכנסת.

יעקב גנות: אותם 600 יוצאי דארפור – חלקם היו אותה תקופה עצורים בקציעות, נכון להיום הם עזבו את קציעות, עזבו את "מעשיהו" מצאו, אני מקווה, מקומות עבודה, ובעצם, על פי הדיווח שקיבלתי מוועד יוצאי דארפור - -

שי חרמש: יש כבר דבר כזה?

יעקב גנות: כן.

יעקב גנות: יש להם נציגות.

יעקב גנות: הם ביקשו שלא נתערב - לא במציאת פתרונות עבודה, לא במציאת פתרונות לינה או מגורים, אלא לעזור להם בדבר אחד: שנעזור להם בהכשרה מקצועית ולימוד השפה.

יעקב גנות: זה סוכם אתם.

יעקב גנות: הם אמרו – אנחנו מטפלים ב- 600 אנשי העדה שלנו.

יעקב גנות: דרכם הועבר מסר חד משמעי: מכסה של 600 איש זה מה שאושר, מה שסוכם, ואלה קיבלו את האישורים המתאימים ממנהל האוכלוסין ומשרד הפנים.

רן כהן: ומעמד של פליט מוכר - -

יעקב גנות: כן, מעמד של פליט – עם כל הזכויות: ביטוח רפואי, לימודים, וכל מה שתושב ישראל - -

שי חרמש: לא מוגבל בזמן?

יעקב גנות: נתנו את האישור לשנה ובשנה הבאה, אם נגיע למסקנה שיש צורך – ניתן להם - -

שי חרמש: במה זה יהיה תלוי, בנציב הפליטים?

יעקב גנות: זה תלוי בנו.

יעקב גנות: בגלל זה אמרתי שהאישור ניתן לשנה ובשנה הבאה, אם נצטרך – נאריך.

יעקב גנות: תלוי במצב הגיאופוליטי שיהיה.

רן כהן: נדמה לי שזה על פי הנהלים הבינלאומיים.

קריאה: נוהל שנקבע על ידי ממשלת ישראל.

רן כהן: אבל זה הנוהל שגם מקובל בעולם שפליטות מתחדשת מדי שנה.

קריאה: ברוב ארצות העולם - - בתוך תהליך הדרגתי שמסתיים בנורמליזציה מלאה.

יעקב גנות: הלאה- באותו מעמד סוכם עם ראש ממשלת ישראל, שר הפנים, שיוצאי אריתריאה שמסיבות כאלה הם נמצאים תחת הגנת האו"ם – כל מי שהיה בארץ נכון לתאריך 25.12.2007 – אני מדגיש וחוזר על הנתון: כל מי שהיה במדינת ישראל בתאריך 25.12.2007 – חלקם היו עצורים בקציעות, חלקם ב "מעשיהו", מיעוטם היו בתל אביב - יקבלו מעמד ב-1 המאפשר להם לעבוד במדינת ישראל.

יעקב גנות: זה שלב נוסף לאחר שכ- 3 חודשים לפני כן, לכ – 430 תושבי אריתראה לשעבר נתנו אישור לעבוד – מעצר מותנה.

יעקב גנות: במקום לשבת בקציעות וב "מעשיהו" שחררנו אותם ושיבצנו אותם בעבודה בתחום החקלאות בדרום הארץ.

יעקב גנות: לאור הטענות של ארגוני זכויות האזרח שהם מנוצלים ושהם מבקשים להתנתק מהמעסיק, הם ועוד סך הכל 1,980 איש קיבלו אישור לעבוד בארץ ל- ½ שנה ולאור התפתחויות פוליטיות עתידיות האישור הזה יהיה אמור להיות מוארך ב- ½ שנה נוספת.

קריאה: כולם מועסקים בחקלאות?

יעקב גנות: כולם עזבו את החקלאות, והתייצבו בתל אביב.

יעקב גנות: לאור הלחץ שהופעל על מרכז תל אביב ובהמשך לביקור שלך ומשיחות שקיימנו עם אנשי תל אביב, החלטנו ש- 500 מאחרוני מקבלי האישורים מבין האריתאראים יקבלו אישור לעבוד בכל מקום, כל עבודה, אצל כל מעסיק מלבד – בין חדרה לגדרה, כדי לאלץ אותם ללכת לפריפריה.

יעקב גנות: גם להם נתנו חודש של התארגנות, כי חלקם היו באותה תקופה באזור תל אביב.

יעקב גנות: סך הכל – 2,000 אריתראים, 600 דארפורים סודרו – חלקם במעמד כזה וחלקם במעמד כזה.

יעקב גנות: 2,600 איש קיבלו מעמד המאפשר להם לעבוד – מעמד גבוה יותר מכל עובד זר אחר.

יעקב גנות: הם לא קשורים לתחום מסוים ולעובד מסוים, הם חופשיים לעבוד בכל מקום במדינת ישראל.

יעקב גנות: בנוסף לכך יש כ- 450 אנשים מחוף השנהב שקיבלו מכתבים בזמנו על תאריך מסוים שעליהם, לאחר שהאו"ם הסיר את חסותו לאור שינוי לטובה במצב הגיאופוליטי בחוף השנהב, הם קיבלו אישור לחזור.

יעקב גנות: זאת אומרת -קיבלו בעצם הודעות שעליהם לעזוב את הארץ עם תקופת הכנה מתאימה.

יעקב גנות: ישנן עוד מספר קבוצות קטנות שהם כרגע בבדיקת אנשי האו"ם.

יעקב גנות: ישנה עוד קבוצה שתוך חודש אמורה לסיים את ההגנה לאנשי ליבריה, שעל פי בקשת נשיאת ליבריה יישארו עוד כ – ½ שנה, על פי סיכום בין שרת החוץ ושר הפנים,

יעקב גנות: תקופת ה- ½ שנה אמורה להסתיים בעוד חודש, בערך, להערכתי.

יעקב גנות: זה המצב.

יעקב גנות: הם טופלו על ידי משרד הפנים.

יעקב גנות: הם קיבלו אישור לעבוד, ממשרד הפנים, והם נמצאים למעשה תחת חסות משרד הפנים.

יעקב גנות: לצערי, לאחר שפנינו להתאחדות התעשיינים, התאחדות החקלאים, יושב ראש מגדלי הפרחים, קיבלנו הצעות במקומות עבודה – אבל לצערי, הם מעדיפים להתרכז בתל אביב, ואני לא יכול להסכים אתם, אני יכול להבין אותם.

יעקב גנות: טוב להיות בתל אביב, בתנאים מחפירים, תנאים קשים מאד, אבל מגורים במדינת ישראל זה היום 200-300 דולר, ליחיד.

יעקב גנות: שם מתקבצים 3-4 ויכולים לשכור דירה.

יעקב גנות: אבל כרגע שמקבלים מקלט בתנאים מחפירים, אבל אלה התנאים – אני לא יודע למה.

רן כהן: אלה שנמצאים עכשיו - -

יעקב גנות: חלק מהם – כן.

יעקב גנות: אדוני היושב ראש, בין תפקידיי הקודמים הייתי מפקד משטרת ההגירה.

יעקב גנות: בתקופה הנ"ל היו עובדים זרים בלתי חוקיים שגרו בתל אביב בדירות, לא במקלטים.

יעקב גנות: הם שכרו דירות ושילמו שכר דירה.

יעקב גנות: היום – מאות מתרכזים במקלטים וחיים בתת תנאים.

יעקב גנות: יש פלוס אחד – שהם לא צריכים לשלם.

יעקב גנות: זה ההסבר שלי לכך שהם לא ניסו לחפש ולמצוא, כי יש להם דבר שאין לאף עובד זר - אישור לעבוד בכל מקום, אצל כל מעסיק, בכל תחום.

רן כהן: האישור הזה ניתן להם באופן אישי?

יעקב גנות: לכל אחד ואחד מהם, באופן פרטני.

יעקב גנות: גם אותם ה – 500 האחרונים, שאמרנו שיהיו צפונית ודרומית לחדרה – גדרה, הדבקנו מדבקה בתוך האישור כדי שלהם יהיה ברור, שלא יגידו שלא ידעו.

יעקב גנות: זאת אומרת, האישור הוא אישי, יש להם את כל ההגנות המתאימות ואישור לעבוד בכל הארץ.

רן כהן: כמה פליטים כאלה ללא מעמד יש היום בארץ, שהם לא בתוך ה- 2,600.

רן כהן: דבר שני – אתמול היו מעצרים.

רן כהן: על מה ולמה?

יעקב גנות: לשאלתך – המסרים שמועברים למדינות המקור של הפליטים הם: תבואו, בתל אביב אפשר למצוא עבודה מכניסה ומגורים – חינם.

יעקב גנות: אני לא אדבר פה אבל הוקמה לאחרונה שתי חברות להבאת מסתננים מכיוון הגבול המצרי.

יעקב גנות: אנשים התארגנו, מבין המסתננים.

יעקב גנות: לשאלתך, בשנה שעברה בחודש ינואר נכנסו למדינת ישראל 78 מסתננים.

יעקב גנות: השנה – נכנסו 880, באותו חודש.

שי חרמש: הגבול פתוח, על מה אתם מתפלאים?

יעקב גנות: אני אשלים עוד נתון .

יעקב גנות: בחודש פברואר של השנה שעברה היו 97.

יעקב גנות: השנה – המספר היה למעלה ב- 1,200 בחוד פברואר.

יעקב גנות: בקצב כזה, עד סוף השנה אנחנו נעבור את ה – 12,000 בהנחה שהקצב לא יגדל.

יעקב גנות: אם הוא יגדל - נעבור את העשרות אלפים.

יעקב גנות: נכון להיום נכנסו, מינואר, בשנה שעברה, עד היום – יותר מ- 7,500 מסתננים.

יעקב גנות: עזבו את הארץ, או הורחקו – מינואר –פברואר - -

רן כהן: לפני שידברו חברי הכנסת הכנסת – רציתי לדעת: מה נקבע על ידי מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

זאב פרידמן: אני מנהל שירותים קהילתיים בעירית תל אביב יפו, ונמצא אתי כאן יחיאל מחדון, מנהל אגף דרום, שמנהל את הפעילות של נושא הקהילה הזרה של מהגרי עבודה, ומיכל שעוסקת אצלנו ב מסיל”ה.

זאב פרידמן: הסיפור מתחיל במצרים.

זאב פרידמן: יש שם כ- 2 מיליון אנשים.

זאב פרידמן: הגבול פרוץ.

זאב פרידמן: הם מגיעים, עוברים את הגבול ומגיעים לכאן.

זאב פרידמן: מה תמונת המצב בתל אביב?

זאב פרידמן: כמו שאנחנו יודעים, ב- 3 החודשים האחרונים אתה מקבל טלפון בצהריים ש- 50 אנשים מגיעים לתל אביב.

זאב פרידמן: הימים הם ימים קרים, כולנו יודעים - -

רן כהן: מי מודיע?

זאב פרידמן: מודיעים את זה לנו, לעירית תל אביב – אנחנו מקבלים את ההודעה.

זאב פרידמן: בימים קרים, כפי שהיינו עדים בתקופה האחרונה, אנשים שגרים ברחוב - ואנחנו עוסקים גם בדרי הרחוב, כפי שידוע לכם, בעירית תל אביב, אנחנו צריכים למצוא להם פתרון.

זאב פרידמן: למזלנו יש לנו שותפות יוצאת מן הכלל עם כל אותם גופים הוולונטריים.

זאב פרידמן: יושב כאן ג'וני ומייצג את העמותה האפריקנית, שהיא אותה עמותה שהוקמה במסגרת מסיל”ה, וגם אסף ואנשים אחרים – קוצ'יק וכל מיני גורמים טובים שמתארגנים יחד עם אנשי עסקים, ואנחנו מייצרים שולחן אחד.

זאב פרידמן: ברגע שמייצרים שולחן אחד שמתכלל את הסיפור, אז המידע הוא משותף והתיאום הוא משותף, וחוברים יחד.

זאב פרידמן: אנחנו מקבלים טלפון ש – 26 נשים מגיעים לתל אביב, אנחנו מפנים את המתקן שלנו שיש לנו בתל אביב לנשים דרות רחוב, כדי שאותן נשים לא תהיינה ברחוב.

זאב פרידמן: ואתה מקבל טלפון למחרת ש- 140 בדרך,ואתה מפנה את המרכז ברחוב מוצקין, והעיריה העמידה מקלט אחד והעמידה מקום שני ומקום שלישי, וכך יש היום 10 מקומות שחלק גדול מהם נשכרו באופן פרטי – ברחוב הר ציון, מטלון, ומקומות אחרים.

זאב פרידמן: כולם מגיעים לתל אביב.

זאב פרידמן: הם מגיעים לתל אביב דרך קציעות ודרך רשויות אחרות.

זאב פרידמן: אנחנו מגלים רגישות ואמפתיה אבל מצד שני עומדת לפנינו תופעה שלא ידענו אותה כפי שידענו אותה לגבי מהגרי עבודה וזרים.

זאב פרידמן: אנחנו בסיפור הזה כבר משנת 1999 עם הקמת מסיל”ה, עם הסיפור של העובדים הזרים, אבל זו תופעה שהיא חריגה, יוצאת דופן, ומתרחשת בתל אביב.

זאב פרידמן: זה בני אדם, זה אנשים, נשים גברים וילדים.

זאב פרידמן: יש גם ילדים, ילדים ללא הורים, שצריכים לקבל משמורת.

זאב פרידמן: אתה עומד מולם.

זאב פרידמן: זה לחם חוקנו מדי יום ביומו.

רן כהן: יש איזו התחברות של דרי הרחוב אתם?

זאב פרידמן: ההומלסים הם בטיפול נפרד.

זאב פרידמן: אנחנו מנסים בצורה כלשהי לנסות לזהות, לקבל את המידע, ולרכז את המאמץ יחד.

זאב פרידמן: סיוע בחינוך – נקלטו ילדים בבית ספר "רוגוזין" בתל אביב.

זאב פרידמן: סיוע בבריאות – בכל הנושא של איתור בעיות, אם יש שחפת או דברים כאלה, שנעשו בתקופה הראשונה עם "טיפות החלב", אספקת מזרונים, ציוד – כל מיני דברים שנוגעים לצרכים הבסיסיים.

זאב פרידמן: התנאים הם הזויים, בלתי רגילים.

זאב פרידמן: זה תנאים של אוכלוסייה ממודרת בצורה כזו שהיא לא יכולה להיות שם.

זאב פרידמן: בעיר הזו היו בין 60ל-80 אלף עובדים זרים.

זאב פרידמן: לאחר כל נושא ההגירה יש כ – 30-40 אלף.

זאב פרידמן: יש הבדל אם הם נמצאים בדירות, עובדים, גם אם יש לא מעט לא חוקיים, מול תופעה שאנשים נמצאים בריכוז כזה במקלטים, והסיפור לא נגמר.

זאב פרידמן: לכן הסיפור מתחיל בגבול,צ עובר דרך "קציעות" ומגיע לתל אביב.

זאב פרידמן: הוא מתרחש לנו בתל אביב.

זאב פרידמן: מה בעצם אמרנו?

זאב פרידמן: אמרנו שאנחנו לא יכולים לטפל לבד ושצריך להיות איזה גורם מתכלל אחד, ובאמת נעשו מפגעים עם רענן דינור, ואני שמח שיש גורם אחד שמולו נוכל לעבודה.

זאב פרידמן: ביום ראשון האחרון, אחר הצהריים, התקיים מפגש אצל מנכ"ל משרד הרווחה.

זאב פרידמן: במפגש הזה השתתף מר גנות והיו גם נציגים של משרד התיירות, של בתי המלון - -

שי חרמש: הם באים כתיירים, הם לא באים להתאזרח.

זאב פרידמן: אולי הזמינו את משרד התיירות - - - התאחדות בתי המלון.

זאב פרידמן: היו גם המגזר העסקי וסוכמו הדברים הבאים: המטרה היא לפנות את המקלטים, כדי שאנשים לא יחיו בתנאים האלה.

זאב פרידמן: יש בתל אביב 2,700 אנשים, מתוכם – 730 נמצאים במרכזי השהייה הזמניים.

זאב פרידמן: על מה בעצם מדובר?

זאב פרידמן: חילקו את התושבים ל – 3 סוגים: כאלה שיש להם רשיונות עבודה ויש להם יכולת עבודה, וסוכם שלגביהם ננסה לגייס הסדר כולל.

זאב פרידמן: קבענו מחר, בשעה 16:00 ב מסיל”ה.

זאב פרידמן: יגיעו כל אותם גופים שדיברתי עליהם, כדי לנסות לראות אם יש מקומות, כדי שאנשים, ברגע שהם יעבדו תהיה להם קורת גג והם לא יצטרכו להיות במרכזי השהיה הזמניים האלה.

זאב פרידמן: דובר שם על כמויות גדולות של מקורות תעסוקה, ואנחנו כמובן נראה.

רן כהן: האם זה נכון שעד שיהיו להם מקורות תעסוקה - בכוונת הממשלה והגורמים לתת להם איזשהו סכום כסף - -

זאב פרידמן: אני מייד אגיע לזה.

זאב פרידמן: האוכלוסייה השניה היא כאלה שלא יימצא או ההסדר לא הופעל או מכל סיבה אחר – יינתן להם מענק.

זאב פרידמן: ישבנו ויש לנו כבר קריטריונים לנושא, מענק של 2,000 שח מענק הסתגלות, וזה מותנה, כמובן, במציאת מקום מגורים על מנת שאדם לא ישהה במקלט.

זאב פרידמן: האוכלוסייה השלישית – אנחנו מעריכים אותה בסדר גודל של 40% שאין להם רישיון עבודה, אבל הם נמצאים במקלטים.

זאב פרידמן: קבענו שעד יום רביעי אנחנו, עירית תל אביב, יחד עם השותפים שלנו – העמותה האפריקנית ואחרים, נביא את בסיס המידע.

זאב פרידמן: אנחנו צריכים מידע – לדעת על מי מדובר, מה הפילוח של האנשים, איפה הם נמצאים - -

רן כהן: האם מי שיקבל את המענק הזה זה רק מי שיש לו רשיון לעבוד?

קריאות: - - -

זאב פרידמן: נכון – מה לגבי אותם אלה שאין להם אישור עבודה.

זאב פרידמן: אבל קודם כל נדבר לגבי אלה שיש להם, כדי שייצאו מהמקלטים.

זאב פרידמן: אנחנו קבענו מחר בשעה 16:00 שאנחנו מתייצבים עם בסיס המידע כאשר יש לנו שני אנשים שהחל מהשבוע שעבר עוברים במקלטים כדי לדעת במי מדובר – מי האנשים, מה הפילוח שלהם, כדי באמת לדעת על מי ומה מדובר.

קריאה: - - -מכירים את המספרים הכוללים, אבל - -

זאב פרידמן: לצורך העניין – את זה קבענו למחר בשעה 16:00.

זאב פרידמן: נאמר לנו גם שמשטרת ההגירה מתכוונת גם היא להיכנס לנושא.

זאב פרידמן: אנחנו ביקשנו דבר אחד: יש מדיניות, וידענו את זה גם בעבר כאשר דובר על מהגרי עבודה, על עובדים זרים, לגבי הנושא של משטרת ההגירה.

זאב פרידמן: יש לנו ניסיון רב.

זאב פרידמן: בגלל הידע שלנו והניסיון שלנו בנושא ההגירה ובגלל מציאות החיים – אמרנו: רק תודיעו לנו, בגלל שאנחנו לא משני צידי המתרס.

זאב פרידמן: יש כאן תפעה לא פשוטה, אם יש ילדים, אם יש איזה שהן בעיות חריגות, בעיות אנושיות - אם יש כאלה, תודיעו, על מנת שנוכל לפעול.

זאב פרידמן: אנחנו לא עושים את עבודת הגירוש - - -

יעקב גנות: זה לא גירוש - -

זאב פרידמן: כל הסוגיה, גם לאיפה שמרחיקים אותם – זו בעיה של אחרים, אני לא נכנס לזה.

זאב פרידמן: אני רק אומר: דברו אתנו, יש לנו ניסיון, אנחנו נטועים בתוך תל אביב ויש לנו ניסיון בנושא הזה.

זאב פרידמן: לפי דעתי, מה שקרה אתמול –שברגע שבאה משטרת ההגירה ונכנסה, אנשים פשוט ברחו מהמקלטים.

זאב פרידמן: היות ואנשים ברחו, יש לנו בעיה עם בסיס המידע גם לקראת יום רביעי.

זאב פרידמן: כלומר, הדבר הנכון היה להשלים את בסיס המידע - -

רן כהן: המעצרים האלה נעשו בלי ליידע אתכם?

זאב פרידמן: אנחנו לא ידענו מזה.

קריאות: - - -

זאב פרידמן: הם לא צריכים לקבל את רשותנו, הם עושים את העבודה.

זאב פרידמן: אני רק אמרתי לגנות – אתה עושה את עבודתך, אנחנו עושים את עבודתנו, בוא נפעל ביחד עם כל אותם הגופים ולא נייצר כאן מאבק של אחד מול השני.

זאב פרידמן: זה צריך לקרות לקראת יום רביעי.

זאב פרידמן: יש לנו היום קרוב ל –40 ילדים, שגם כן, בהתערבות משרד החינוך הם מקבלים איזשהו פתרון – שהם יעברו לאיזושהי מסגרת.

זאב פרידמן: בשורה התחתונה יש לנו גם בעיה, ואני רוצה לסכם את זה בקצרה: 1.

זאב פרידמן: נושא הגבול, שהוא פרוץ.

זאב פרידמן: 2.

זאב פרידמן: הם מגיעים לתל אביב ותל אביב ודאי לא יכולה להתמודד עם הנושא הזה, זה חייב להיות בשיתוף פעולה עם גורמים אחרים.

זאב פרידמן: צריך גם לגייס רשויות אחרות.

זאב פרידמן: צריך גם להפעיל את ההסדר הזה שהוא הסדר נכון – יחד עם גנות וכל האנשים האחרים.

זאב פרידמן: אנחנו צריכים לראות מה תהיינה התוצאות של יום רביעי, מחר, איך השפיע הסיפור של ההרחקה על הנושא הזה, נדע את זה מחר, ואנחנו צריכים באמת – את הנושא המקלטים ומרכזי השהיה שלא ראויים למגורי אדם, את התופעה המבישה הזו לחסל, לסגור, היא לא מתאימה – לא לאנשים ולא לנו.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני רוצה להעיר כמה הערות עקרוניות ואחרי כן לשאול כמה שאלות.

דב חנין: אני מסכים עם מר גנות שהצפי לשנה הוא יותר פליטים ממה שהגיעו.

דב חנין: אני אומר לכולנו – בשנים הקרובות יהיו עוד יותר פליטים.

דב חנין: Welcome to reality.

דב חנין: כך נראית המציאות של העולם במאה ה-21.

דב חנין: קוראים לזה "גלובליזציה" וזו תופעה שמתאפיינת בפליטי רצח עם, פליטי אקלים – זו המציאות של העולם שלנו.

דב חנין: רצינו עולם אחר, אבל זה מה שקיבלנו, זה מה שיש.

דב חנין: ואם אנחנו, במדינת ישראל לא נתעורר למציאות הזו – נמשיך לגמגם, ולא להתייחס למציאות כפי שהיא.

דב חנין: כמובן שעומדת שלאה עקרונית שהיא לא במרכז הדיון היום – והיא שאלת משטר הגבולות של מדינת ישראל.

דב חנין: זה לא לדיון היום בוועדה, אך בכל זאת אומר משפט אחד: יש לנו היום גבול פתוח עם מצרים.

דב חנין: אני שייך לאלה שחושבים שעולם ללא גבולות מדיניים מייצר גבולות מסוגים אחרים.

דב חנין: תרצו לקרוא לי – מתנגד גלובליזציה, או מה שתרצו, אבל גם בעולם של גבולות אמיתיים תהיה בעיית פליטים, ומדינות צריכות לתת מענה לפליטים, וגם לתת לפליטים להיכנס.

דב חנין: גם כשיש גבולות.

דב חנין: מה קורה למדינת ישראל היום.

דב חנין: ההתייחסות מורכבת משני מרכיבים.

דב חנין: המרכיב הראשון הוא - הכחשה.

דב חנין: בישראל יש איזשהו תסביך פליטים.

דב חנין: אנחנו חושבים שאם נעצום את העניים מספיק חזק, הפליטים ייעלמו.

דב חנין: לא יהיו פליטים.

דב חנין: הדבר השני שקיים אצלנו זה כל מיני מנגנונים של הכחשה.

דב חנין: אלה מנגנונים מוכרים, לצערי, בחברה הישראלית, ואני שומע אותם גם פה, בדיון.

דב חנין: לא קוראים לגירוש "גירוש" אלא –"הרחקה", הנה פתרנו את הבעיה.

דב חנין: נשארנו עם מילה שהיא ניטרלית.

דב חנין: מה צריך לעשות?

דב חנין: המוקד של הדיון, לדעתי, ולצערי ממשלת ישראל לא נמצאת במקום הזה – בדיון בהשתתפות ראש הממשלה לא קיבלנו את התחושה שהמסר הזה עבר.

דב חנין: חייבת להיות מדיניות כוללת.

דב חנין: המדיניות הזו לא יכולה להיות מדיניות שנשענת על האידיאולוגיה של "תעודות מעבר", שנותנים לפליט אישור עבודה ואחר כך באים אליו בטענות.

דב חנין: המדיניות צריכה להיות מדיניות אמיתית של אחריות המדינה.

דב חנין: בנושא הבריאות ממשלת ישראל קיבלה החלטה מחפירה.

דב חנין: בהצעת חוק שחבר הכנסת כהן ואני יזמנו ביקשנו לתת מינימום של ביטוח בריאות לילדים.

דב חנין: אגב, זה לא רק ילדי פליטים.

יעקב גנות: סליחה מעמד של א-5, מי שהוכר כפליט – יש לו את כל הביטוח כמוני וכמוך.

רן כהן: מזלה של מדינת ישראל שיש את כל הארגונים שנותנים את כל הסיוע הזה – כמו רופאים לזכויות אדם.

רן כהן: ראינו איך הם עובדים.

רן כהן: בלעדיהם היינו על הפנים.

דב חנין: חברים, אני אומר לכם: הסיפור הזה של ההגדרות זה ממש סיפור של "נבל ברשות התורה".

דב חנין: כולם יש להם אמות סדום שהגדירו איך הוא מוכר ואיך הוא לא מוכר – ובין הכיסאות נופלים ילדים וזקנים שאין להם תשובות וזו המציאות.

דב חנין: במקום לתת תשובה מערכתית, ולכן זה היה צריך להגיע לשולחנה של הממשלה בהצעת חוק, וזה אכן היגיע, וממשלת ישראל אמרה – לא.

דב חנין: זו באמת בושה.

דב חנין: מעבר לזה – אני אומר פתרונות כוללים, חינוך, דיור – כל זה הוא באחריותנו.

דב חנין: מה שאתם קוראים "המקלטים"?

דב חנין: זה משהו מזעזע.

דב חנין: אלה מקומות זוועתיים.

דב חנין: תבקרו במקומות האלה.

דב חנין: היינו בסיור של הוועדה באחד המקומות האלה.

דב חנין: אתה נכנס לאולם שנמצא מתחת לקרקע, ריח נוראי של סרחון, מיטות דו קומתיות שהן צפופות כל כך שזה נראה כמו מיטה ענקית, כאשר אין מקום למעבר מחדר לחדר.

דב חנין: על הרצפה – מים מעופשים, ואני שואל את עצמי – זו מדינה במאה ה- 21?

דב חנין: כך אנחנו מתייחסים לבני אדם?

דב חנין: בבתי סוהר אין תנאים כאלה.

דב חנין: גם דיור, ולא רק אישורי עבודה.

דב חנין: לקבוע לאנשים – אתם רוצים לעבוד במקום מסוים - - זה לא התפיסה הליברלית, נכון, אבל זה מה שאפשר בעולם שלנו.

דב חנין: הלאה – עיריות.

דב חנין: אני חושב שמדינת ישראל צריכה מדיניות וגם השלטון המקומי צריך מדיניות.

דב חנין: מה שקורה היום, ואני חושב שהמדינה צריכה לעודד את השלטון המקומי ללכת לכיוון הזה – שמדינות צריכות לקבל על עצמן מספרים שהם מסוגלים לעמוד בהם, כדי שאנשים יוכלו לחיות באופן סביר.

דב חנין: לא נפלא – סביר.

דב חנין: זה לא נכון שרק תל אביב תיקח את הנטל הזה.

קריאות: - - -

קריאה: - - - כל חשבון האזרחים?

דב חנין: המדינה צריכה לתת את הפתרונות, בוודאי.

דב חנין: מענה.

דב חנין: עכשיו, אדוני היושב ראש, אני רוצה לשאול שתי שאלות, לגבי המעצרים של אתמול.

דב חנין: שאלה ראשונה: האם למשטרה היו צווי מעצר או צווי כניסה למקלטים שהם, לפי מיטב הבנתי - שטח פרטי?

דב חנין: שאלה שניה – אני רוצה להבין: על פי איזה חוק במדינת ישראל עד עצם הרגע הזה, הפליטים הללו מוחזקים במעצר, או ב "מעשיהו" וחלקם בנמל חיפה.

דב חנין: על פי איזה חוק זה קורה?

דב חנין: או שאנחנו מדינת חוק או שבכלל - -

שרה מרום שלו: הישיבה הזו מאד משונה, אומר לכם את האמת.

שרה מרום שלו: אני יודעת שזו ישיבה על עובדים זרים שאנחנו צריכים – ובהחלט אני מסכימה עם זה, שאם אנחנו מקבלים עובדים זרים אנחנו בהחלט צריכים לדאוג להם.

שרה מרום שלו: אנחנו לא יכולים להביא למדינה עובדים זרים ולא לדאוג להם.

שרה מרום שלו: לכן אנחנו באמת דואגים לילדים, ובפעם האחרונה דיברנו כאן על ביטוח בריאות.

שרה מרום שלו: אני בהחלט מקבלת את זה.

שרה מרום שלו: העובדים הזרים האלה הרי זכאים למקומות עבודה.

שרה מרום שלו: עכשיו אני שומעת שזה פליטים שעוברים את הגבול.

שרה מרום שלו: הרי אנחנו לא יודעים – כמו שאומר יעקב גנות: בשנה הבאה יבואו 12 אלף פליטים.

שרה מרום שלו: מה אנחנו יכולים לעשות?

שרה מרום שלו: יש גבול לכל דבר, גם לכמה שאנחנו יכולים לעזור.

שרה מרום שלו: גם הרשויות המקומיות.

שרה מרום שלו: אני באה מרשות מקומית.

שרה מרום שלו: אתם יודעים באיזה מצב הרשויות נמצאות?

שרה מרום שלו: תבואו לרשויות מקומיות ותראו מה נעשה עם הזקנים.

שרה מרום שלו: תבואו ותראו מה נעשה.

שרה מרום שלו: זו הרבה זוועה.

שרה מרום שלו: אתם הרי גם שומעים מה קורה – איך מרביצים ואיך הורגים אנשים.

שרה מרום שלו: זה האנשים שלנו.

שרה מרום שלו: ברור שצריך לדאוג, אבל אני חושבת שצריך להבהיר למשרדי הממשלה שהם צריכים לטפל בזה.

שרה מרום שלו: אנחנו נמשיך לטפל בעובדים הזרים ובאמת – מה שמגיע להם חייבים לתת להם.

קריאה: - - - לפליטים ולא לעובדים זרים.

רן כהן: הוועדה שלנו עוסקת בסוגיה הזו כי העניין הזה הוא מאד גבולי.

רן כהן: למשל – כל העובדים הזרים הבלתי חוקיים הם במעמד שלא מטפלים בהם בוועדה.

רן כהן: אז לפעמים גם אפשר להחליט על מכסות עובדים זרים – אפשר לקבל חלק מהפליטים שישראל קיבלה אותם.

רן כהן: רשיונות העבודה שניתנו פה - -

שי חרמש: אני רוצה לשאול פה שאלת פתיח – אני רואה שמוזמנים פה כל מי שיכול להיות פה – והגורם שבהחלט צריך לקחת אחריות על העניין הוא משרד הביטחון והצבא.

שי חרמש: הגבול בסיני הוא גבול פרוץ.

שי חרמש: הוא גבול שזועק היום להביא את כל מצוקות אפריקה למדינת ישראל.

שי חרמש: בואו לא נתחסד פה, חברי דב חנין.

שי חרמש: פליטים זה פליטים ומשפרי דיור ומשפרי ביטוח לאומי ומשפרי חוק תעסוקה – רבותיי, אנחנו הולכים להיות, בגרביטציה, הגורם שינקז את כל מצוקות אפריקה לפה.

שי חרמש: כל מי שבאפריקה יכול לשלם שוחד למבריחי גבול – מגיע לפה.

שי חרמש: לא מגיעים המסכנים, מגיע מי שיכול לשלם, לעבור את הגבול בסיני, לשלם שוחד למצרים, שוחד למבריחי גבול – כל זה עולה כסף.

שי חרמש: אלה מגיעים לפה.

שי חרמש: ומי שבא היום ומנייד את עצמו זה ממצוקה אחת למצוקה שניה.

שי חרמש: ישנן הגדרות מאד ברורות מה זה פליטים ואני שמח לתיאור שתיארת ועל המספרים שנתת – שזה 2,400 ו- 600 ו-400.

שי חרמש: מדינה כמו שלנו לא תתמודד עם זה.

שי חרמש: יגיע הרגע שכמו במצוקות אחרות שהמדינה מטפלת בהן –באבטלה, בפיצויי קרה, בתאונות דרכים, בסל בריאות - - או, מי שטיפל בזה – מגיע כרגע, חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ.

שי חרמש: נדמה לי שמה שניצב גנות מעלה פה כרגע זה לא הבעיה, כיוון שברגע שיגידו לניצב גנות שהוא עובד בתור נציב הפליטים ומי שזכאי למעמד של פליט משמעותו שאם הוא חוזר חזרה הביתה צפויים לו דברים ברורים, וההגדרות הן ברורות בדברים כאלה המדינה צריכה לקחת אחריות ואחריות מלאה - -

זאב פרידמן: לילדי העובדים הזרים – אתה עזרת לנו ביוני.

שי חרמש: מסיל”ה עושה מלאכת קודש, ומייצגת את העם היהודי.

שי חרמש: העם היהודי צריך לדעת בטפל במי שהם היום פליטים, אבל לפתוח לכם היום את הפליטים לכל ניקוז מצוקות אפריקה – לא כך עוזרים.

שי חרמש: ממשלת ישראל לא תעמוד בזה.

שי חרמש: כשרחובות תל אביב יתמלאו בדאון טאון עם עוד 20-30 אלף פליטים גם תל אביב לא תרצה, וגם תושבי תל אביב יקיאו אותם החוצה.

שי חרמש: הדבר האחרון שאנחנו צריכים היום זה מלחמות בתושבי תל אביב עם שוהים בלתי חוקיים בתוך רחובותיה, מקלטיה וגגותיה.

שי חרמש: אם לא תבוא מפה קריאה, חבר הכנסת כהן, שהיא מעבר לתפקוד שמדינת ישראל חייבת לבוא – ואת זה מסיל”ה עושה, ואת זה גנות עשה, וגנות מלווה אותנו משלב הרבה יותר מוקדם - אני יודע להעריך עמוקות את הפעולה שעשיתם, אבל לא גנות ולא 10 גנותים יוכלו להתמודד עם גבול פתוח בסיני, כשלילה לילה עובר שם קומנדקר ואוסף את הנכנסים באוטובוסים, ומוביל אותם.

שי חרמש: לאן הם נוסעים?

שי חרמש: למקום שבו יש תקווה שמישהו ייקח אחריות.

שי חרמש: לא לוקחים עליהם אחריות במגזר הבדואי בנגב – כי הם בקושי חיים, לא לוקחים עליהם אחריות בירוחם, דימונה ושדרות – משום ששם בקושי לוקחים אחריות על האנשים עצמם.

שי חרמש: והם מתנקזים למטרופולין הגדול.

שי חרמש: לא תתמודדו עם זה בתל אביב אם הגל הזה יימשך בלי בקרה.

שי חרמש: יש גבול כמה תוכלו להתמודד עם זה.

שי חרמש: גם את מלאכת הקודש שאתם עושים לא תוכלו לבצע.

שי חרמש: יש גבול גם כמה אתה יכול לבלוע.

שי חרמש: ברגע שזה יצמח מ- 30 אלף ל-60 אלף, מ-60 ל-90 אלף וזה רק שאלה של זמן – אתם תקרסו וגם אלה שמגיע להם טיפול אצלכם לא תוכלו לתת אותו.

שי חרמש: אם לדיון הזה יהיה דיון המשך אני מציע להביא לפה את מערכת הביטחון.

שי חרמש: אני חושב שמדינת ישראל צריכה לתת תשובה לגבול סיני .

שי חרמש: אין דיון בזה בכלל וגם לא ברור איזה גורם בכלל עובד שם.

שי חרמש: עוברים שם זונות, סמים, גורמים עוינים, אין שום אפשרות לעשות איזשהו מיון אלמנטרי.

שי חרמש: הם כולם יושבים על כביש המערכת ומחכים לקומנדקר שייקח אותם.

יעקב גנות: לפני יומיים התקיימה ישיבה אצל ראש הממשלה.

יעקב גנות: השתתפו כל השרים הנוגעים בדבר – שר הביטחון, השר לביטחון פנים, שר הרווחה, שר הבריאות – כל השרים הנוגעים בדבר - - -

פיני קבלו: רק לא השלטון המקומי.

יעקב גנות: השר הפנים.

יעקב גנות: התקבלו החלטות וסוכמו דרכי פעולה.

יעקב גנות: כל אחד יצטרך לדווח בהמשך לראש הממשלה תוך שלושה שבועות על הפעולות שננקטו – כולל נושא סגירת הגבול.

פיני קבלו: אני לא אכנס עם - -, חברי זאב שעושה מלאכת קודש – מעירית תל אביב.

פיני קבלו: אני שומע זעקות ולא רק מתל אביב, לפני שבאתי לפה בדקתי גם את פתח תקווה ורמת גן.

פיני קבלו: הבעיה היא אותה בעיה.

פיני קבלו: הדבר היחיד שאנחנו, כשלטון מקומי, ואני כרגע לא נכנס למדיניות הממשלה - אם מדינת ישראל מחליטה שהיא מעוניינת לקלוט – שתשתף את השלטון המקומי.

פיני קבלו: אני בטוח שזאב פרידמן עושה את העבודה אבל זה בא על חשבון משהו אחר.

פיני קבלו: בסופו של דבר יאשימו את מנהל הרווחה והם מתמודדים עם זה כדי לתת את הפתרון.

רן כהן: למה השלטון המקומי - - איזה שהוא דיבור בין עירית תל אביב לבין עיריות אחרות.

פיני קבלו: לא שיתפו אותנו כי יש לנו במוסדות הרווחה חוסר של 700-800 בעובדי רווחה.

פיני קבלו: אי אפשר שהכל יפול על תל אביב.

פיני קבלו: אי אפשר שמדינת ישראל לא תשפה את הרשויות המקומיות, תשב אתם, תעשה איזושהי חלוקה הוגנת.

פיני קבלו: שתבדוק אתנו את הדברים, שנהיה מעורבים, שהיא תיתן על זה כסף וליווי ממשלתי.

פיני קבלו: לא יכול להיות שראש עיר מתעורר בבוקר ומוצא בתוך העיר שלו אוטובוס עם 70-80 איש שהוא צריך באותו הרגע לעצור הכל ולהתחיל לטפל בהם בדיור ובכל דבר אחר.

פיני קבלו: אנחנו מבקשים: במדינת ישראל, השלטון המקומי הוא זה שמקבל את אותם אנשים.

פיני קבלו: עם כל הכבוד להחלטות שאתם מחליטים – ישבת אתם וסיכמת אתם שהם מעוניינים רק בהכשרה מקצועית?

פיני קבלו: תשתפו אותנו כי אנחנו מאד מעונינים, אבל שמדינת ישראל תבין – המצוקה של הרשויות המקומיות היא מצוקה קשה.

פיני קבלו: אין אפשרות כל הזמן להטיל עלינו מבית המחוקקים – אין שבוע ואין חודש שאין 4-5 חוקים שבנויים על זה מבלי שמישהו - -

רן כהן: אתם צריכים את הוועדה של הכנסת כדי שיהיה לכם דיבור עם שר הפנים?

רן כהן: אני לא מבין את העניין.

קריאות: האחריות על העובדים הזרים נופלת - -

קריאות: - - -

פיני קבלו: השלטון המקומי מעוניין שאם רוצים שנינתן יד לזה ונסייע בעניין הזה, ולא בדרך של - -

יעקב גנות: לסייע במה?

פיני קבלו: בכסף, בבניה.

יעקב גנות: לא התבקשת.

פיני קבלו: - - -

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: סיגל רוזן, המוקד לסיוע לעובדים זרים.

סיגל רוזן: ראשית אני רוצה לומר שמדינת ישראל רחוקה מאד מאד, מרחק שנות אור, ממילוי ההתחייבויות הבינלאומיות שלה, מילוי ההתחייבויות החוקיות.

סיגל רוזן: הרשויות עוברות, לצערי, על החוק יום יום בטיפול בנושא הפליטים.

סיגל רוזן: האנשים שנכנסים לכאן – נוח לקרוא לכל מי שבא מדארפור "מהגר עבודה" אבל לא כך הוא.

סיגל רוזן: המצב היום הוא כזה שכל אותם אנשים שנכנסו - נציבות הפליטים של האו"ם לא מספיקה לבחון את כל הבקשות באופן כזה שיאפשר להגיע להחלטות על בסיס אישי.

סיגל רוזן: אותם 600 פליטים מדארפור קיבלו מעמד בעקבות החלטת ממשלה.

סיגל רוזן: כל השאר הכריזו עליהם כעל מהגרי עבודה ועכשיו חושבים שאפשר לזרוק אותם מכאן.

סיגל רוזן: הבעיה המרכזית היא שאין כל כך לאן לזרוק אותם.

סיגל רוזן: כפי שכולכם יודעים - אין אפשרות לגרש אריתראים, אין אפשרות לגרש דרום סודניים.

סיגל רוזן: כל ההתנהלות של הממשלה בעניינם של מבקשי המקלט והפליטים פשוט - - .

סיגל רוזן: אם ניקח לדוגמה את המקרה האריתראי – כשהגיעו האנשים בהתחלה כלאו אותם בקציעות, לא היה מקום – שיחררו לרחובות, ואחר כך ניסו שאולי אם יתנו להם לעבוד בחקלאות בתנאים קשים בחצי משכר המינימום – אולי זה מה שימנע - -

יעקב גנות: למה "תנאים קשים"?

יעקב גנות: למה להשמיץ את המדינה מבוקר עד לילה?

יעקב גנות: יצא מפה יושב ראש מגדלי הפרחים.

יעקב גנות: הם קיבלו משכורת - -

שי חרמש: הם לא רוצים לעבוד בתנאים קשים, זה הכל.

שי חרמש: תגן גם על החקלאים.

קריאות: - - -

סיגל רוזן: מאז תחילת שנת 2006 כשבית הדין הטיל על מוקד לסיוע לעובדים זרים לאתר חלופות מעצר לפליטים מסודן תיאמנו מקומות עבודה לסודנים בחקלאות – ועד היום יש שניים שעובדים בכפר מונש, ביד חנה – יש שני חקלאים צדיקים שמעבידים אותם בתנאים חוקיים והם עדיין עובדים שם, מרצונם.

סיגל רוזן: חלקם קיבלו תעודות זהות ועדיין עובדים שם.

סיגל רוזן: אבל לצערי ברמת הנגב לא מצאנו מעסיק שמשלם מעל ל – 13 שקל לשעה.

סיגל רוזן: אתם, כחברי כנסת, צריכים לחשוב לא רק על הפליטים אלא גם על אותם אזרחי ישראל שצריכים אחר כך להתמודד מול רמת שכר כזאת.

יעקב גנות: אדם שצריך לאכול – 13 שקל לשעה זה 150 שקל ליום.

קריאה: 13 שקל לשעה זה מנוגד לחוק.

שי חרמש: מה החלופה, להיות בתל אביב במקלט?

קריאה: לקבל שכר מינימום.

קריאה: זו החלופה וזה מה שהם עושים.

רן כהן: יש חוק במדינת ישראל לגבי שכר מינימום.

רן כהן: תפקידנו לוודא שהחוק הזה ייאכף.

סיגל רוזן: בכלל, כל טיפול הממשלה בנושא הזה לוקה, והתאגדנו פה קבוצה של ארגוני זכויות אדם שמטפלים בנושא של הפליטים.

סיגל רוזן: הכנו את החוק לזכויות הפליטים, הכנו נייר – דף עמדה ראשון על מעונות להגנה על פליטים, והוא הונח על שולחנכם.

סיגל רוזן: אנחנו מקווים מאד שתמצאו את הזמן לקרוא ולעיין בזה.

סיגל רוזן: אנחנו רוצים להציע איזושהי חלופה לפאניקה שאנחנו רואים בהתנהלות הממשלה בכל הנושא הזה.

סיגל רוזן: בעקבות המעצרים של אתמול, חלק מהאנשים הועברו למתקן המסורבים בנתב"ג.

סיגל רוזן: כלואים שם 30 איש בחדרון אחד קטן.

סיגל רוזן: אנחנו מכירים את הגודל של החדרים שם.

סיגל רוזן: הדברים האלה הם בפירוש בניגוד לחוק.

סיגל רוזן: נעצרו הרבה מאד אנשים שהם בעלי אישור עבודה ולגביהם לא ברור לאיזו מטרה עצרו אותם.

סיגל רוזן: חלקם הועברו לקציעות.

סיגל רוזן: מאז הגשנו עתירה נגד תנאי המעצר והיו מוחזקים ילדים בכלא קציעות.

סיגל רוזן: מזה חודשיים לא מאפשרים לארגוני זכויות אדם להיכנס לקציעות, וזו שערוריה.

רן כהן: מחנה קציעות הפתוח – יש כבר מחנה?

רן כהן: גרים שם?

רן כהן: מה שנאמר לנו על ידי הממשלה –שנבנה מחנה פתוח מחוץ לכלא קציעות.

סיגל רוזן: יש 6,000 שבאים - - זה לא פתוח, זה מעולם לא היה פתוח.

סיגל רוזן: יש מחנה צמוד לקציעות.

סיגל רוזן: זה נכון שזה מחוץ לכלא אבל המקום סגור ונעול, שומרים עליו סוהרים.

סיגל רוזן: אני רוצה להבין על איזה מחנה אתה מדבר.

רן כהן: אני אומר חד משמעית שלא מדובר על כלא נוסף.

רן כהן: מדובר על מחנה שהוא אזרחי.

רן כהן: זה מקום שאדם יכול להיכנס ולצאת ממנו.

סיגל רוזן: ועדיין לא מאפשרים לנו להיכנס למחנה הזה.

סיגל רוזן: מזה חודשיים.

סיגל רוזן: לאף ארגון, מאז העתירה.

יוהאנס באיו: (מתורגם מאנגלית).

יוהאנס באיו: הייתי כאן בישראל ב- 10 השנים האחרונות.

יוהאנס באיו: אני פליט מוכר ויש כאלה 160 פחות או יותר שמוכרים על ידי החוק הבינלאומי.

רן כהן: מאיפה אתה?

יוהאנס באיו: אתיופיה.

יוהאנס באיו: אף פעם לא הרגשתי כמו אתמול.

יוהאנס באיו: באופן כללי זה כך: ישראל עוזבת את ההתחייבויות שלה.

יוהאנס באיו: באנו לכאן כי ברחנו מהארצות שלנו.

יוהאנס באיו: מה שקרה אתמול במקלטים - -.

יוהאנס באיו: שקמים אצלנו בארצות המוצא – כל אחד יכול לקום בבוקר ולהחליט החלטה.

יוהאנס באיו: בישראל אין חוק שנוכל להתבסס עליו, לפנות לגביו.

יוהאנס באיו: אנחנו לא יודעים למי לפנות.

יוהאנס באיו: תתייחסו אלינו כאל בני אדם, בבקשה.

יוהאנס באיו: אנחנו מדברים פה על 6,000 איש פה.

רן כהן: כמה מהפליטים מגיעים לכאן כדי לשפר את תנאי חייהם?

יוהאנס באיו: הם באים לכאן כדי להציל את חייהם.

יוהאנס באיו: אין לנו מוסד כדי לפנות אליו.

יוהאנס באיו: אם אתם בפאניקה - - -כל האנשים שנעצרו אתמול הם טכנית חוקיים.

יוהאנס באיו: לא היתה סיבה לעצור אותם בכלל.

יוהאנס באיו: אבל אין חוק בשבילנו – כל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה.

יוהאנס באיו: בבקשה תעזרו לנו, תאכילו את האנשים, תנו להם מקום ראוי.

יוהאנס באיו: נתנו רשיון עבודה, ועוד שבועיים אנחנו שולחים 200-600 אנשים מחוץ לתל אביב.

יוהאנס באיו: אנחנו מוציאים אותם מתל אביב לעבודה.

יחיאל מחדון: הדיון פה התחלק לאוכלוסייה עם היתרים ולאוכלוסייה בלי היתרים.

יחיאל מחדון: לאוכלוסייה בלי ההיתרים יש איזה מסלול מסוים.

יחיאל מחדון: האוכלוסייה שגרה עכשיו בתל אביב מקבלת מאתנו שירות בדברים האלמנטריים – בבתי ספר, בטיפות חלב, ברווחה,מאל"ף ועד ת"ו.

יחיאל מחדון: זה מעמיס על המערכת העירונית.

יחיאל מחדון: הם נכנסים לבתי הספר שלנו שכבר התמחו בעניין –לבתי הספר "גליל", "רוגוזין", "ביאליק".

יחיאל מחדון: זה דורש השקעה בהכשרת סגל, בשעות, מבחינת הרווחה – כל הילדים ללא משמורת , ממשפחות חד הוריות זה על גבינו, פקידי סעד וכו' בבתי משפט, מוסדות וכל מה שאתה רוצה.

יחיאל מחדון: יש תחנות "טיפת חלב" היום ש – 80% מהנמצאים בהם – הם ילדים של עובדים זרים.

יחיאל מחדון: מסיל"ה צמודה ל "טיפת חלב".

רן כהן: אלה עובדים זרים או מהגרים?

יחיאל מחדון: גם וגם.

יחיאל מחדון: לגבי הפליטים החדשים - הם מגיעים ללא חיסון ללא מסורת של בדיקות ילדים.

יחיאל מחדון: ההשקעה שלנו בזה היא מעל ומעבר למה שמקובל.

יחיאל מחדון: ההשקעה היא מאד גדולה, זה מעמיס על המערכת.

יחיאל מחדון: אין שום מסלול של פתרון לעניין הזה.

יחיאל מחדון: הכניסה למקלטים – יש תקציב לנושא מגורים.

יחיאל מחדון: הכניסה למקלטים תבריח את כל הלא חוקיים ויהיה אובדן שליטה.

יחיאל מחדון: הם יהיו לנו על המדרכות בלילות של החורף, ויעידו החברים פה שכבר אתמול הם לא לנו שם.

יחיאל מחדון: הם לנו בעיר, הם ממשיכים לקבל את מערכת השירותים.

יחיאל מחדון: היכולת להוציא אותם הופכת לבלתי אפשרית.

יחיאל מחדון: אמרנו את זה גם בדיון שלשום.

יחיאל מחדון: יש עשרות אלפים בעיר שהם לא חוקיים ולא ניתן להוציא אותם.

יחיאל מחדון: נשים וילדים ממילא – גם אם הם לא חוקיים, לא מתבצעת פעולה על אכיפה וגירוש.

יחיאל מחדון: אנחנו עומדים עם חוסר יכולת וחוסר עזרה משום גורם שהוא להרים את הנושא הזה.

רן כהן: מה אתם הולכים לעשות עם העובדה שהמרפאה היחידה של הרופאים למען זכויות אדם הולכת להתפנות בסוף מרץ?

זאב פרידמן: הם נמצאים באותו מקום ברחוב גולומב, וקומה למעלה יש מעון לנשים דרות רחוב.

רן כהן: למה שלא יינתן פתרון על ידי המדינה, על ידי העיריה, על ידי מישהו?

רן כהן: הייתי שם והיו שם לפחות 50 גברים ונשים שבאו לקבל טיפול רפואי אלמנטרי.

זאב פרידמן: צריך להבין שהם מסכנים את עצמם וגם את זולתם .

זאב פרידמן: אדם שהוא נעדר מערכת בריאותית מסודרת הוא מהווה סיכון.

יחיאל מחדון: באותו בניין, להולמסיות הישראליות – בגולומב 22, כדי לקלוט את אותם אנשים שמקציעות שיחררו אותם.

יחיאל מחדון: בשבוע שעבר מתה לנו הומלסית.

רן כהן: האמת היא שצריך לברך את מדינת ישראל בברכת "ברוך הבא לעולם".

רן כהן: תופעת הפליטים – אם מסתכלים על ישראל יחסית לעולם היא תופעה קטנה.

רן כהן: גם אם יוקם גבול.

רן כהן: באירופה יש היום הרבה פליטים שאין להם גבול גיאוגרפי עם אפריקה, כמו שאנחנו יודעים, ועדיין מגיעים לשם פליטים.

רן כהן: מדינות אפריקה קולטות מאות אלפי פליטים בשנה.

רן כהן: בצ'אד יש מאות אלפי פליטים.

רן כהן: אם מסתכלים על המזה"ת – 2 מיליון פליטים במצרים, 2 מיליון פליטים עיראקיים בסוריה, והכי טוב שאנחנו יכולים זה לקלוט 600 פליטים מדארפור?

רן כהן: זה הכי טוב שלנו?

רן כהן: באמת יש כאן איזושהי הדחקה או הכחשה.

רן כהן: התייחסו כאן לעניין המכסות.

רן כהן: מדינת ישראל קלטה 600 פליטי דארפור.

רן כהן: מה קורה עם השאר, אותם נגרש?

רן כהן: יש יותר מ- 600.

יעקב גנות: לא נגרש, אבל לא ניתן להם את אותו מעמד.

רן כהן: למה, כי הם סבלו פחות?

רן כהן: כי הם לא לקחו את המספר הנכון בתור?

רן כהן: אותו הדבר עם פליטי אריתריאה.

רן כהן: עד 25 בדצמבר הגיעו 1,950, ומי שהגיע מה – 26 בדצמבר, גם אותו לא מגרשים.

רן כהן: אז מה יקרה?

רן כהן: אז הוא זה שיישב במקלט, והוא זה שיתדפק על דלתות ארגוני סיוע, והוא זה שימות מקור ויישאר רעב.

רן כהן: כי אי אפשר להגיד ש- 600 היגיעו בזמן.

רן כהן: הרעיון של מכסות מעולם לא עבד.

רן כהן: זה בדיוק מה שאמרנו - -

רן כהן: יש כאן 1,500 סודאנים שלא יחזירו אותם חזרה לסודאן.

רן כהן: ממשלת ישראל מהצירה.

רן כהן: יש כאן אריתראים שלא יחזירו אותם.

רן כהן: ודרום סודאניים שלא יחזירו אותם.

רן כהן: צריך לחשוב מה עושים עם האנשים האלה.

רן כהן: היום הם קיבלו מעמד של מהגר עבודה זאת אומרת – פליט בא ונותנים לו אשרת ב- 1.

רן כהן: הבריאות – עליו.

רן כהן: רווחה – עליו, דיור – עליו.

רן כהן: הם בטח לא יוכלו, לפחות לא בשלב הראשוני של החיים בישראל להסתדר לולא תהיה כאן מדיניות מסודרת.

רן כהן: גם אם יקום גבול, החוק הבינלאומי מחייב את מדינת ישראל שכשבא מבקש מקלט לגבול, ואומר – אני מבקש מקלט, צריך לתת לו להיכנס.

רן כהן: זו האמנה שישראל קידמה בשנת 51, בעקבות מה שקרה לעם היהודי.

רן כהן: וגם אם יקימו גבול מפה ועד מחר – עדיין יבוא פליטים ויבקשו מקלט והחוק הבינלאומי יחייב להכניס אותם.

רן כהן: לכן הפתרון הוא לא גבול אלא מדיניות עם מנגנון קליטה מסודר, שיוכלו מהאו"ם לבחון מי כן ומי לא, בזמן סביר, ועד אז יהיו להם זכויות.

רן כהן: צריך לשאול באמת את משרד הבריאות באמת מה קורה מבחינת בריאות ומה - - עניין קטן ואני מסיים - בידיים של שר הבריאות ושר הרווחה בחוק – להחיל את חוק ביטוח בריאות ממלכתי ואת חוק הביטוח הלאומי על אוכלוסיות מסוימות בישראל.

רן כהן: קוראים לזה "תושבות חברתית" "תושבות סוציאלית".

רן כהן: צריך לפנות למשרדים האלה ולא למשרד הביטחון כי זו לא בעיה ביטחונית.

רן כהן: הם אלה שצריכים לפעול.

אילן לונאי: שאלה קצרה מאד – אתמול נעצרו כ- 200 אנשים.

אילן לונאי: האם היה פה צו מעצר?

אילן לונאי: נכנסו לתוך מקלטים – מקום פרטי, בלי צווים.

אילן לונאי: איזה בית משפט אמר שאפשר לעשות דבר כזה?

אילן לונאי: אנשים, אריתראים, אפילו אם מדינת ישראל מחליטה שמה – 25 לחודש הם לא - - פה, האו"ם נותן מכתב הגנה ממעצר עד שיהיה פה דיון לגבי מעמדם.

אילן לונאי: איך עוצרים את האנשים האלה?

אילן לונאי: השאלה היא האם אנחנו מדינה מתוקנת או מדינה כמו סודאן ומצרים שכאשר פקיד מחליט שהוא עוצר 200 איש – הוא עוצר, וכשהוא מחליט שהוא נותן ל- 200 איש אשרת א-1 – הוא נותן.

אילן לונאי: השאלה פה האם אנחנו מדינת חוק או לא.

רן כהן: אני מצטער שאין כאן נציגים של משטרת ישראל – ואני מתכוון בדיוק לשאול את השאלה הזו.

רן כהן: נשלח מכתב - - השר לביטחון פנים לדרוש ממנו דיון בעניין הזה.

חיים חדד: אני רוצה להתייחס למה שעשינו בעבר.

חיים חדד: נענינו לפניה של משרד הפנים ומנהל האוכלוסין למצוא תעסוקה לאותם אנשים שישבו בכלא ולעזור בקליטה שלהם בארץ.

חיים חדד: לכן הוצאנו מייד הודעה לכל החקלאים בארץ.

חיים חדד: קיבלנו מאות פניות של חקלאים שהיו מוכנים לקלוט אותם בלי קשר לעבודה בכלל.

חיים חדד: כדי להקל על העניין הוצאנו אותם באוטובוסים מהכלא והבאנו אותם למקום מרוכז, שלא ירגישו לא נעים.

חיים חדד: דאגנו גם לשבץ אותם בקבוצות די גדולות כדי שלא יהיו בודדים בתוך משק מסוים, ושהקליטה תהיה קלה.

חיים חדד: יותר מזה – הרי חסרים לנו עובדים בחקלאות ואנחנו יכולים לקלוט עשרות אלפי עובדים , אבל אנחנו באמת לא התייחסנו אליהם כאל עובדים בהתחלה, אלא באמת –לקלוט אותם מבחינה הומנית.

חיים חדד: שיכנו אותם במגורים בנפרד מהתאילנדים.

חיים חדד: דאגנו להם לשמיכות, אוכל וביטוח הרפואי, כי אנו כמעסיקים חייבים לדאוג להם.

רן כהן: זה על פי חוק.

חיים חדד: זה לא בסדר?

חיים חדד: ואפילו שילמנו מעל שכר המינימום.

חיים חדד: ציפינו שהם יישארו, ישתלבו במסגרת התא המשפחתי של עובדים בחקלאות, ולאט לאט ימצאו להם גם מקומות תעסוקה, גם חיי חברה וישתלבו בתוך המסגרת.

רן כהן: למה הם ברחו?

חיים חדד: זה היה כמו התגנבות יחידים.

חיים חדד: אנחנו היינו צריכים אותם.

חיים חדד: היינו מוכנים לעשות כל דבר כדי שיישארו - -

סיגל רוזן: לאיפה נעלמו כל אלה שקיבלו שכר מינימום?

סיגל רוזן: אנחנו פגשנו את אלה שלא קיבלו שכר מינימום.

סיגל רוזן: הובטח להם תשלום של 13 שקל לשעה והם לא קיבלו - -

חיים חדד: אני לא מאמין שהם העדיפו את התנאים במקלט.

סיגל רוזן: אף אחד מהם לא הגיע למקלט.

סיגל רוזן: כולם מצאו עבודות בשכר מינימום.

חיים חדד: אני לא יודע מה קרה.

חיים חדד: לאט לאט הם עזבו, והם הודיעו לנו שהם עוזבים לתל אביב.

חיים חדד: אני מתאר מצב אמיתי.

חיים חדד: אני אומר יותר מזה.

חיים חדד: לנו, בחקלאות, יש לנו יכולת קליטה של כמעט 50 אלף עובדים בחקלאות – יש לנו כבר 25 אלף בלבד.

חיים חדד: יש לנו תשתיות לקלוט אותם, במושבים.

חיים חדד: אנחנו צריכים אותם.

חיים חדד: אנחנו רוצים לתת להם את ההרגשה המשפחתית, אבל זה צריך להיות הדדי.

חיים חדד: בלי זה – לא נוכל לקלוט אותם.

חיים חדד: נשמח לקלוט את כל העובדים אצלנו בחקלאות.

נתן סמוך: אמרתי גם בעבר שהתבניות המקובלות שאנחנו עבדנו אתן עד היום הן לא ישימות לגבי הפליטים.

נתן סמוך: ההסדר בנושא של ילדי עובדים זרים, כולל החלטות שנוגעות למצב רפואי קודם, דרישת ותק - - זה לא בהכרח ישים לגבי ילדי עובדים זרים.

נתן סמוך: כאשר מדובר בהסדרים בין מעביד לעובדיו – זה גם לא תמיד רלבנטי לפליטים, לפחות בתקופה הראשונה שבה הם נמצאים בארץ.

נתן סמוך: לבקשתו של מנכ"ל משרד הבריאות פניתי לפני כשבוע למשרד המשפטים בבקשה לקיים איזושהי ישיבה רחבה שבמהלכה ננסה לגבש מדיניות ביחס לנושא של טיפול רפואי בפליטים, בדגש על ילדים אבל לא רק לגבי ילדים, כדי לראות אם יש סוג של מענה שאנחנו יכולים לתת בנושא הזה.

נתן סמוך: כרגע, אם לא מדובר באיזושהי היערכות – ואני לא מתייחס למקרה של היערכות חירום שנובעת מאיזושהי הצטברות של הרבה מאד מקרים בתוך מקלט ואז, אולי, לשכות הבריאות המחוזיות יכולות לתת איזה שהוא חיזוק של מענה, בשיתוף עם הרשויות המקומיות, דבר שנעשה בעבר לפחות באזור הדרום, ואני מניח שזה יכול להיעשות גם באזור תל אביב.

נתן סמוך: אין לי מידע מלשכת הבריאות בתל אביב, אבל ברמה המערכתית הארוכת טווח יותר, לקבוע איזה שהם פתרונות לתקופת הביניים של עד להכרה הסופית כפליטים – זה משהו שיצטרך להיעשות ברמה הכלל ממשלתית.

רן כהן: מנכ"ל ראש הממשלה, מר רענן דינור, הוא הממונה על זה מטעם ראש הממשלה.

רן כהן: לכו אליו.

רן כהן: משרד הבריאות לא יכול לקיים מרפאה בחורף הזה בלב תל אביב?

רן כהן: זה משהו כל כך מינימלי.

רן כהן: אם היינו יודעים שמדובר ביהודים, שבאו כפליטים מאיפה שהוא - לא היינו מצפים שזה יהיה?

נתן סמוך: אני עושה איזושהי אבחנה בין מצב של משבר מיידי שהרבה פעמים רותמים אליו גם את לשכות הבריאות המקומיות, ואז אתה יכול לראות איך הדבר הזה נעשה מבחינה ארגונית, לבין השאלה העקרונית יותר של מתן מענה ממוסד.

נתן סמוך: אני שוב אומר - מנכ"ל משרד הבריאות ביקש ממני לפנות למשרד המשפטים בשעתו, כאשר דובר על הצעות החוק הפרטיות שעסקו במתן זכויות לפעוטים.

נתן סמוך: התקיימה ישיבה רבת משתתפים במשרד המשפטים.

נתן סמוך: אנחנו חושבים שצריך לבדוק איזושהי אפשרות למתן – לפחות לגיבוש עמדה מגובשת בנושא של טיפול בפליטים בתקופת המעבר של עד להגדרה המשפטית שלהם.

נתן סמוך: הדבר הזה הוא לא בכוחו של משרד הבריאות בלבד.

יעקב גנות: גם מנכ"ל משרד רוה"מ ומנכ"ל משרד הבריאות מגבשים פתרון לנושא הזה.

יעקב גנות: אנחנו מודעים לעובדה ש- 4 החודשים הראשונים - - תקופת ביניים - -גם לנושא הזה - -.

רן כהן: אתם מסתכנים בזה שתהיה פגיעה ותופיע תופעה בריאותית ואז תהיה בהלה פה בקרב הציבור שהפליטים האלה מביאים מחלות.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב ראש, אני באמת רציתי להתייחס לכמה דברים ואעשה את זה בקצרה.

יצחק אהרונוביץ': מעבר לבעייתיות ולבעיה שישנה - השיטפון – וראינו את הכותרות רק בשבוע שעבר, שמה שבחודש נכנס או בחודשיים זה כמעט כל המספרים של שנת 2007.

יצחק אהרונוביץ': מגבול מצרים הוא באמת – אין לזה אח ורע.

יצחק אהרונוביץ': אני לא רוצה לומר שרואים שיש כניסה ומעבירים את המסרים לאחורה.

יצחק אהרונוביץ': באמת השיטפון נמשך.

יצחק אהרונוביץ': אבל זה מגיע מפה לאוזן ורואים את התנועה.

יצחק אהרונוביץ': גבול מצרים הוא לא גבול.

יצחק אהרונוביץ': הוא גבול של שלום.

יצחק אהרונוביץ': כולנו מכירים את זה.

יצחק אהרונוביץ': כל מי שרוצה להיכנס – נכנס.

יצחק אהרונוביץ': אני לא מדבר על פליטים - כבר הוזכר פה התחום הפלילי, ואני כבר לא מדבר על התחום הפח"עי.

יצחק אהרונוביץ': הגבול לא קיים.

יצחק אהרונוביץ': קיבלו החלטה לשים גדר שם בחלקים מסוימים.

יצחק אהרונוביץ': אני מאד אשמח כי באמת היום אין פתרון אחר.

יצחק אהרונוביץ': לגבי הכניסה – אני לא מכיר מושגים.

יצחק אהרונוביץ': אני יודע שאו שהוא חוקי, או שהוא לא חוקי.

יצחק אהרונוביץ': אם הוא נכנס עם היתרים, הכל בסדר.

יצחק אהרונוביץ': אם הוא נכנס במעמד של אדם ללא אישורים – אז הוא צריך או להסדיר את האישורים האלה או שהוא מוחזר לארץ מוצאו.

יצחק אהרונוביץ': אין פתרון אחר.

יצחק אהרונוביץ': להגיד שאנו פותחים את שערנו וקולטים פליטים זו אמירה מצוינת.

יצחק אהרונוביץ': אפשר לדבר על מאות, אפשר לדבר על אלפים.

יצחק אהרונוביץ': השאלה היא אם אנחנו מעונינים כמדיניות של ממשלה – ואני שמח שהממשלה התייחסה וקיבלה החלטות, רק לפני כמה ימים.

יצחק אהרונוביץ': שמעתי שראש הממשלה יצא בנזיפה לצבא שהוא לא מונע את המעבר.

יצחק אהרונוביץ': הדבר הזה קיים.

יצחק אהרונוביץ': צריך להגיד, רבותיי – אם החלטנו לקבל מכסות וחלק לא לקבל – צריך פשוט לקחת אותם ולהשאיר אותם, ומי שמקבל היתרים – אז כמובן לדאוג לו למקומות עבודה.

יצחק אהרונוביץ': אני מכיר את הצד החקלאי ואני מקבל כל משפט, כי אני מלווה את החלק החקלאי, ויש מקום לאפשר להם, גם בחקלאות, גם בתעשייה ובכל מקום אחר.

יצחק אהרונוביץ': זו אפשרות אחת.

יצחק אהרונוביץ': מי שלא – צריך להחזיק אותו במעצר, so called- אנחנו צריכים לראות איך אנחנו קוראים לזה, ופשוט, להכין את כל הניירות לגירושו.

יצחק אהרונוביץ': אין פתרון אחר.

רן כהן: אתה צריך להבין שפליטים לא יכולים להיכנס באופן חוקי.

יצחק אהרונוביץ': אני רק אומר שאני לא מכיר פתרונות ביניים – או שאנחנו מלבינים את העניין ומחזיקים אותם, ועכשיו אפשר יהיה לראות אם הם מקבלים את שכר המינימום או לא, או שפשוט מכינים אותו וחובת המדינה לשמור עליו ולתת לו את כל הזכויות כשהוא נמצא תחת משמורת עד שהוא מועבר, נשלח, או לארץ מוצאו או לכל מקום אחר.

יצחק אהרונוביץ': אין פתרון אחר.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו יודעים כולנו שהמצרים לא עושים מאומה בכל הנושא של המעבר בגבול - -

קריאה: 6 אנשים נהרגו בחודשיים האחרונים.

רן כהן: על ידי המצרים.

יצחק אהרונוביץ': כן.

יצחק אהרונוביץ': אנחנו מכירים את המצרים – הם לא עושים שום דבר, לא בפליטים, לא בפח"ע ולא בשום דבר.

יצחק אהרונוביץ': זה לא הנושא כרגע.

יצחק אהרונוביץ': לכן, ברגע שנכנס לכאן פליט, הוא צריך להיות במשמורת, וצריך לתת לו כל מה שצריך.

יצחק אהרונוביץ': צריך לתת להם את הכל כמו לכל אזרח רגיל במדינה עד שמחליטים להעביר אותו, להוציא אותו, או להוציא לו מעמד זמני כזה או אחר.

יצחק אהרונוביץ': אין פתרון אחר.

יצחק אהרונוביץ': אבל אנחנו כרגע נותנים פתרון למה שיש.

יצחק אהרונוביץ': הבעיה הולכת ומחריפה, וממשיכים להגיע פליטים למדינת ישראל, ואין פתרון מערכתי של המדינה, ופה צריך לשים את האצבע.

רן כהן: אני מודה לך.

רן כהן: אני רוצה לסכם את הישיבה הלא קלה, כי מדובר בסוגיה מאד רגישה.

רן כהן: אני רוצה לומר דבר אחד: מדינת ישראל היא מדינה שהוקמה על ידי פליטים.

רן כהן: היא לא יכולה להיות אדישה לגורל של פליטים בשום צורה שהיא.

רן כהן: בעיניי, אדם שבארצו צפוי לו גיהינום או שחרב מתהפכת על צווארו, והוא מגיע למדינת ישראל – לא נשלח את צה"ל להרוג אותו.

רן כהן: בעניין הזה צריכה להיות נכונות מצדנו לקלוט יותר מאשר 600 או 1,600.

רן כהן: ישראל חייבת לגלות רוחב לב.

רן כהן: עוד לא אבדה תקוותנו להיות עם חופשי בארצנו גם אם יהיו עוד 1,000 או 2,000 שצריכים אותנו כדי לחיות חיים בסיסיים ואלמנטריים.

רן כהן: אני חייב לומר לסיכום הישיבה – קודם כל, אין מדיניות כוללת של הממשלה.

רן כהן: זו באמת בעיה.

רן כהן: בכל פעם מחליטים על מספר אחר – 600, ופעם זה היה 500.

רן כהן: אני זוכר את הנאום של ראש הממשלה – 498.

מיקי בבלי: 498 היה המספר של הדארפורים.

מיקי בבלי: אחרי זה – זה גדל ל – 600.

יעקב גנות: כשאני נכנסתי למשרד הפנים אמרו לי – יש כרגע 600, וזה המספר שצריך לאשר.

רן כהן: אני מבקש שתהיה מדיניות כוללת של הממשלה לגבי הסוגיה הזו, ושתכלול גם את הטיפול הרפואי, גם את הטיפול התעסוקתי – הן במקומם של עובדים זרים שכבר אושרו על ידי הממשלה או לא.

רן כהן: אני מציע לעשות מאמצים שהם כן יעבדו.

רן כהן: בכל מקום שהייתי בו – גם בכלא, וגם במרתף בתל אביב, במטלון - שאלתי מי רוצה לעבוד וכולם הרימו ידיים.

רן כהן: אני מאמין שהם רוצים לעבוד ולהרוויח כסף כדי שיהיה להם ממה לחיות.

יעקב גנות: כולם עובדים בניקיון ומרוויחים פי 2 מעובדי משרד הפנים.

רן כהן: גם ניקיון היא עבודה.

רן כהן: דבר אחרון שאני רוצה לומר הוא שאנחנו, כוועדה, דורשים ממשרד הבריאות והמשרד לביטחון פנים לאפשר - -

דב חנין: שאלה אחת - שמענו על דיון מעניין שהיה במשרד ראש הממשלה לפני כמה ימים - -

יעקב גנות: כל משרד קיבל הנחיות לטפל בתחומו.

רן כהן: מה שאני זוכר שנאמר זה שהם קיבלו הנחיה לחזור לראש הממשלה תוך שלושה שבועות עם הפתרונות.

יעקב גנות: עם פתרונות, עם תוכניות, עם הנחיות וביצוע הנחיות .

רן כהן: אנחנו, כוועדה, דורשים מהמשרד לביטחון פנים לאפשר לארגונים החברתיים לבקר בקציעות ובכל המקומות שבהם נמצאים פליטים, בכל שלב שהוא - לא יכול להיות שהמוקד לסיוע של עובדים זרים שמטפל גם בנושא הפליטים לא יהיה מסוגל לבקר את האנשים.

רן כהן: זה סיוע אלמנטרי.

רן כהן: פרצופה של ישראל היה מכוער פי אלף ללא הארגונים האלה.

רן כהן: אנחנו גם נפנה לרשויות נוספות מלבד תל אביב, ואולי גם למרכז השלטון המקומי – לחלק את העומס הזה, שלא יוטל רק על תל אביב אלא גם על ערים נוספות.

רן כהן: אין שום סיבה שערים נוספות לא ינהגו בעניין הזה בצורה דומה, ויקבלו גם את הסיוע מהממשלה.

רן כהן: אני מאד רוצה להודות למר יעקב גנות שהוא עושה מאמצים בעניין הזה, שנפל עליו במסגרת תחום מנהל האוכלוסין, שהוא אחד התחומים הקשים במדינה, ממילא.

רן כהן: חזק ואמץ.

רן כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.