הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 17, פרוטוקול מספר 66, 2008-02-19 12:30

נאדיה חילו: בוקר טוב לכולם.

נאדיה חילו: הייתה לנו התלבטות כמו בשאר הוועדות שגם בוטלו בכנסת בשל השלג, אם לקיים או לבטל, אבל אני החלטתי לקיים את הוועדה הזאת.

נאדיה חילו: גם אנחנו יודעים שחלק מהמשתתפים שהוזמנו הודיעו שהם לא יגיעו, אבל בכל זאת הנושא חשוב, אנחנו נקיים אותו וגם נשלח להם בסופו של דבר את הפרוטוקול ואת הסיכום.

נאדיה חילו: אז אני פותחת את הישיבה, והנושא של הישיבה היום זה כל החלק של התרופות, בעיקר התרופות נגד הצטננות של תינוקות ופעוטות מתחת לגיל שנתיים, אבל בכלל, שניתנים לפעמים עם מרשם, ללא מרשם, שמסכנים את בריאותם של הילדים.

נאדיה חילו: הסוגיה הזאת היום, בחורף היא סוגיה שהופכת להיות יותר רלוונטית.

נאדיה חילו: אנחנו יודעים שבתקופה של החורף התחלואה של הילדים והתינוקות היא הרבה יותר גדולה.

נאדיה חילו: אנחנו גם יודעים שזה בעיקר הצטננות וכל מיני מחלות למיניהן שהן בקטגוריה של שפעת והצטננות.

נאדיה חילו: ועל פי הנתונים שבידינו, לא רק מהארץ, אלא גם מההודעה של ה- FDA האמריקאי, שבעצם הבטיחות והיעילות של אותם תכשירים נגד שיעול כשהם ניתנים לילדים מתחת לגיל שנתיים יש בהם מידה מסוימת של סיכון.

נאדיה חילו: אני רוצה את ההתייחסות שלכם לכל הסוגיה הזאת גם רפואית, גם מה המציאות ומה ניתן באמת לעשות כשכל המטרה היא לשמור על בריאותם וטובתם של הילדים.

נאדיה חילו: גם בצעדי מניעה או הסברה להורים.

נאדיה חילו: כלומר זה בסך הכול, ואני רוצה באמת לשמוע את נציג משרד הבריאות, הגברת רחל גוטמן היא מנהלת המחלקה לרישום תכשירים רפואיים של משרד הבריאות.

רחל גוטמן: קודם כל, כל תרופה מעצם היותה תרופה יש לה גם תועלת וגם סיכון, זאת אומרת תופעות לוואי יש בכל תרופה, ואת זה אנחנו כולנו יודעים.

רחל גוטמן: יחד עם זה, רופא או בכלל כל מי שלוקח תרופה, לוקח את שיקול הדעת של תועלת מול סיכון.

רחל גוטמן: בנושא של התרופות להקלה על הצטננות ונגד שיעול, הדבר שבעצם גרם ל- FDA להוציא את אותה הודעה להימנע משימוש מגיל שנתיים, אלא אם כן מומלץ על ידי רופא, היה בעצם המתן של מינון יתר, זאת אומרת מינונים מעל המומלץ, שגרמו לתופעות לוואי קשות.

רחל גוטמן: במשרד הבריאות, זאת אומרת על פי ההנחיה שלנו, בעצם התכשירים האלה הם לא מומלצים לילדים מתחת לגיל שנתיים---

נאדיה חילו: ואלה ההנחיות שלכם.

רחל גוטמן: כן, אלא בהמלצת רופא.

רחל גוטמן: דברים לא היו ברורים לחלוטין, אני מודה, כי אמנם זה כתוב בעלון, אבל זה לא יצא בהנחיה גורפת ולכן---

נאדיה חילו: למה?

רחל גוטמן: אני אומרת.

רחל גוטמן: לכן באוגוסט כשיצאה ההודעה של ה- FDA הסברנו, יש גם כאן לכולם את זה בהודעת הדובר, שהתכשירים האלה לא מומלצים מתחת לגיל שנתיים.

רחל גוטמן: עכשיו יצאה הודעה עוד פעם של ה- FDA בינואר---

נאדיה חילו: יש לכם איזה מושג על התופעה הזאת של השימוש לפני ההנחיה, כמה היא היתה נפוצה, כלומר איזה אינדיקציה מסוימת?

רחל גוטמן: לא.

רחל גוטמן: ממש לצערי במשרד הבריאות אין נתונים על צריכה, זאת אומרת אין לנו---

נאדיה חילו: אבל בנוגע לכמות.

נאדיה חילו: יש איזה מישהו שיכול, אולי איגוד הרוקחים - אתם יכולים להצביע?

נאדיה חילו: הרי זה עניין של מהי הכמות שנמכרה בבתי המרקחת השונים של כל קופות החולים ברחבי הארץ, זה בעצם הצריכה.

יוסי שניר: כן, אבל לא יודעים אם זה לילד מתחת לגיל שנתיים או מעל גיל שנתיים, זה תרופה ללא מרשם, לא צריך לרשום אותה.

רחל גוטמן: גם יהיה קשה מאוד לדעת, זה לא הצריכה, זה בעצם כמה קנו.

רחל גוטמן: לפעמים גם לא משתמשים, זה מאוד קשה לדעת, אבל לנו אין נתונים של צריכה וזה אני באמת לא יכולה לומר.

רחל גוטמן: אני יכולה לומר שיש לנו מחלקה שמקבלת דיווחים על תופעות לוואי, אז לא קיבלנו דיווחים בנושא הזה, אבל זה גם לא חד משמעי, כי יכול להיות שהיה איזה תופעת לוואי ולא דיווחו.

נאדיה חילו: וגם אי אפשר לסמוך על זה.

רחל גוטמן: כן, לכן אני מסייגת את הנתון הזה.

רחל גוטמן: אבל בכל אופן אנחנו יצאנו בעוד הודעה עכשיו בפברואר, אחרי אותה הודעה של ה- FDA, וכתבנו במפורש גם לרוקחים וגם אנחנו נוציא הודעת דובר נוספת שהיא בהכנה, שיהיה ברור שמתחת לגיל שנתיים אין להשתמש בלי המלצת רופא.

נאדיה חילו: אתם אומרים שמאוגוסט הוצאתם את ההנחיה הזאת.

נאדיה חילו: בכל זאת כמה חודשים עברו מאוגוסט, מישהו בודק, מפקח אם ההנחיה הזאת שיצאה מתבצעת?

נאדיה חילו: כלומר יש איזה מנגנון פיקוח מסוים?

רחל גוטמן: יש מנגנון של פיקוח על בתי מרקחת שזה הרוקחים המחוזיים, שהם מפקחים על מה שנעשה בבתי המרקחת.

רחל גוטמן: על הנושא הזה אין לי את הנתונים, זאת אומרת זה גם סך הכול, אני חושבת.

רחל גוטמן: להזכיר עוד דבר, שבאירופה למשל לא התייחסו בכלל לשאלה הזאת, זה הודעת FDA על סמך איזשהי ועדה שישבה שם, ואני חושבת שגם ה- FDA סך הכול לאחרונה לאור ביקורת שהייתה עליו, נוהג מאוד בחומרה.

רחל גוטמן: אבל אנחנו התייחסנו להודעה הזו.

רחל גוטמן: לא שהתעלמנו ממנה, אבל הודעות יוצאות חדשות לבקרים וזה לא תמיד מוצדק, לפעמים זה יותר הפחד מפני ביקורת.

נאדיה חילו: תראי, מה שאת אמרת, זה נכון.

נאדיה חילו: הרי פה הנושא של האיזון בעצם, הרי כל תרופה, ברור שיש בה איזה אלמנטים ואיזה כוונות לריפוי מסוים, אבל החלק של תופעות הלוואי, ככל שהוא יותר רחב מהבחינה הזאת ועם פחות בטיחות ויותר מסכן, זה פה האיזון לדעתי.

נאדיה חילו: וכשאנחנו מדברים, זה גם מה שהנתונים מפה ומשם שאספנו, שיש לנו על ילדים במיוחד מתחת לגיל שנתיים.

נאדיה חילו: אני לא יודעת מה מעל, כלומר אין לי את הנתונים הרפואיים גם בעניין הזה, אז שם לדעתי, האיזון מופר לרעת הילדים אם משתמשים יותר.

נאדיה חילו: גם בתרופה הזאת, גם לא במינון הנכון, ולכן צריך מאוד להקפיד, לא רק להוציא הנחיה כתובה, אלא לנסות ולעשות צעד נוסף כדי לוודא שהנחיה הזאת בעצם מתבצעת, כלומר על ידי המנגנונים שלכם, של משרד הבריאות.

רחל גוטמן: העניין הוא לא האכיפה והבקרה על הביצוע.

רחל גוטמן: עיקר הבעיה זה תופעות הלוואי, זה נושא של מינון יתר, יכול להיות שכאן המקום יותר לשים דגש על הנושא של הסברה להורים כמו שציינת בתחילת דברייך.

רחל גוטמן: אבל מבחינת תופעות לוואי, סך הכול תרופות אלה בטוחות באופן יחסי, הן גם ניתנות ללא מרשם רופא, זאת אומרת הם במדרגה, הן לא בנות סיכון כל כך גבוה.

רחל גוטמן: העניין הוא באמת הנושא של המינון.

רחל גוטמן: ולכן אנחנו שמים את העלון בכל תרופה, יש עלון שמצורף עם מינון מומלץ, והדגשה שלא לעלות על המנה המומלצת.

רחל גוטמן: מבחינה זאת יש הנחיות מאוד ברורות אני חושבת.

נאדיה חילו: אוקיי, אני רוצה להעביר את ההתייחסות לאיגוד הרוקחים, דוקטור יצחק קציר.

יצחק קציר: כמו שנאמר פה, בעצם מדובר בתרופות שהן בדרך כלל בטוחות לשימוש.

יצחק קציר: כל תרופה שלוקחים אותה במינון יתר, גם אקמול שלוקחים אותו במינון יתר, יכול להביא להרעלה ולפגיעה בכבד.

יצחק קציר: אני חושב שדווקא הרוקחים, במידה ויש להם את ההדרכה הנכונה ואת הידע הנכון, הם אנשים שיש להם את האפשרות ויש להם את היכולת והם גם זמינים לקהל על מנת לייעץ נכון כיצד להשתמש בתרופה.

יצחק קציר: נדרשת פה עוד הסברה, עוד הדגשה של הדברים הללו ואולי גם ביקורות של משרד הבריאות ושל גורמים אוכפים שבאמת מוודאים שבאמצעות הרוקחים המחוזיים בכלל, שבאמת מה שצריך לעשות, התשאול נעשה, זה ניתן במינון הנכון, ההסברה הנכונה ניתנת.

יצחק קציר: המצב שכרגע קיים זה מצב שמצד אחד התרופות מומלצות על ידי רופא אבל מצד שני זה לא הפך לתרופת מרשם גם לא עד גיל שנתיים.

יצחק קציר: אם משרד הבריאות רוצה לעשות את הדברים חד וחלק זה אפשרי, זה כיוון אחד.

יצחק קציר: הכיוון השני זה להשאיר את המצב כמו שהוא ולתת איזה שהם כלים מוגדרים לרוקחים להתמודד עם זה.

יצחק קציר: אבל המצב היום הוא קצת על קו התפר וזה אולי יוצר את הבעיות.

נאדיה חילו: איזה צעדים או מה ידוע לך אם נעשה מאז שיצאה ההנחיה באוגוסט?

נאדיה חילו: האם היה איזה שינוי?

יוסי שניר: באוגוסט לא הייתה הנחיה, זו היתה הודעת דובר.

יוסי שניר: ראשית כל המנגנונים אצלנו לא רגילים לקבל הודעות דובר, כי הודעות דובר זה לעיתונות יותר ולא לרוקחים ולא לאנשי המקצוע.

יוסי שניר: לאנשי המקצוע יש מנגנון אחר של משרד הבריאות שמוציא הנחיות ברורות, וזה לא הגיע בכלל לרוקחים.

נאדיה חילו: כלומר מה שאתה אומר, שעד היום לא הייתה---

יוסי שניר: לא, זה נעשה בשבוע האחרון, בשבועיים האחרונים.

יוסי שניר: באוגוסט זה לא היה הנחיה, זה הודעת דובר.

יוסי שניר: הודעת דובר היא לא מספיקה.

יוסי שניר: דבר שני, זה היה גם כן שזה המלצה, מומלץ לא להשתמש---

רחל גוטמן: סליחה, אני מוכרחה כאן לקטוע אותך.

רחל גוטמן: אמנם זה הודעת דובר ואולי לא ראיתם את זה כהנחיה, אבל בעלונים של כל התרופות, מצוין במפורש שהתרופות האלה אינן מיועדות בדרך כלל לילדים מתחת לגיל שנתיים.

יוסי שניר: נכון, המילה בדרך כלל כאן---

רחל גוטמן: בסדר, אבל זה לשון העלון לצרכן.

יוסי שניר: נכון, אבל בדרך כלל זה לא אומר כלום.

יוסי שניר: אבל אחרי שדוקטור קציר יסיים אני אמשיך.

יצחק קציר: בכובע השני, במסגרת מכבי, כבר באוגוסט, לאור ההודעה של ה- FDA אנחנו יידענו את הרוקחים, הודענו להם להיזהר יותר, אבל זה הרוקחים של מכבי.

יצחק קציר: אבל לא יכלנו להגיד שאנחנו רואים בזה הפיכת התרופה לתרופת מרשם.

יצחק קציר: יכלנו רק להזהיר יותר, להקפיד יותר על קריאת העלונים, להנחות אותם להדריך באופן יותר מפורט את המטופלים.

יצחק קציר: אבל גם עכשיו, אפילו במצב הנוכחי, אני לא בטוח שאפשר לראות בו הפיכת התרופה לתרופת מרשם.

יצחק קציר: ואני חושב שצריך פה קצת להבהיר לאן אנחנו הולכים.

נאדיה חילו: הפיכת תרופה לתרופת מרשם, מבחינת התהליך, זה מתחיל אצלכם, כלומר במשרד הבריאות.

נאדיה חילו: יש לכם על פי התכנון או התוכניות בנושא הזה להפוך את זה לתרופת מרשם?

רחל גוטמן: לא.

רחל גוטמן: היום דווקא המגמה היא מתוך העצמת הצרכן והחולה והידיעה שהצרכן גם יכול לבחור לעצמו תרופות, המגמה היא להפך, פחות ופחות.

רחל גוטמן: זאת אומרת בתרופות שאפשר, שהן בטוחות, או במחלות שהחולה לא צריך רופא שיאבחן אותם, המגמה היא ללכת דווקא להוריד מרשמי רופא וגם זו המגמה שנעשתה להוציא את התרופות על המדף---

נאדיה חילו: את יודעת מה, גברת גוטמן, אני ערה למגמה כי אני גם משתתפת בוועדת עבודה, רווחה ובריאות בנושא הזה.

נאדיה חילו: אבל אני הייתי ממליצה מאחר שאני לא יכולה לסמוך.

נאדיה חילו: .. ואני אומרת את זה מאוד בוודאות וביושר על ההורים.

נאדיה חילו: זה נכון, כולנו רוצים שההורים יהיו יותר מודעים ועם הכוונות שלהם, וכל ההורים יש להם כוונות, אין אף הורה שיש לו איזה כוונה להזיק לילד שלו.

נאדיה חילו: אבל, מאחר שכולנו יודעים שגם כשילד חולה והוריו רוצים לתת לו את התרופה, ספק אם מישהו יודע אם ההודעה הזאת, או אם אותו רוקח... כלומר אני לא יכולה לסמוך על זה במאה אחוז.

נאדיה חילו: לדעתי כן כדאי לשקול, כי עדיף, כשמדובר בתינוקות, בהצטננות, שרופא גם יראה אותם וייתן את המרשם.

נאדיה חילו: כלומר, אי אפשר לדעת גם, האימא לא יכולה להחליט, צינון זה רק סימפטום, אבל זה יכול להיות שהוא חולה במשהו אחר גם.

יצחק קציר: אולי הוא גם נוטל תרופות אחרות.

נאדיה חילו: גם בעניין הזה של מידת הסיכון, אני הקשבתי והבנתי שהרגישות של ה- FDA ואולי גם לפני זה לא היתה במודעות, ואני שמחה שהציבור יותר רגיש היום לצרכים של הילדים במיוחד בתרופות.

נאדיה חילו: אני דווקא מברכת על זה, אבל אני חושבת שהמנגנונים אמורים להתאים את עצמם גם למצב הזה, ולא להשאיר את האחריות על ההורים.

נאדיה חילו: כלומר, בעניין הזה, האחריות היא יותר על ההורים.

נאדיה חילו: נכון שיש את הרוקחים, אבל יש פה כמה זרועות ולא הייתי רוצה שהאחריות הבלעדית תהיה על ההורים, לדעתי זה אמור להיות אחריות העל של משרד הבריאות כן להנחות.

נאדיה חילו: והשאלה מה עושים, כי אני הולכת להמליץ על העניין הזה שלפחות ישקלו.

נאדיה חילו: אני לא רופאה ואני גם לא רוצה להתערב בשיקולים המקצועיים, אבל אני כשליחת ציבור ואחריותי בוועדה הזאת לייצג נאמנה ולהיות בצד של הילדים, ולבקש שהתהליך של התרופה הזאת יהיה תהליך של מרשם, שזה עדיף מכל הבחינות.

נאדיה חילו: ואני רוצה לדעת כמה זמן ואיך התהליך, ובתקופה הזאת בינתיים לדעתי יש אחריות גם על איגוד הרוקחים וגם על קופות חולים.

נאדיה חילו: אני מסכימה שהודעת תקשורת זה לא מספיק, אני הייתי רוצה לראות מודעות בלוח, בתוך כל בית מרקחת, שזה יבלוט לעין של אותה אימא שבאה לקנות.

נאדיה חילו: וזה חייב להיות בתוך בית מרקחת איזה אזהרה, אימהות של תינוקות, או תרופה של הצטננות, כלומר חייבים לתת את זה.

נאדיה חילו: אנחנו לא יכולים לצאת מתוך הנחה שכל ההורים יודעים ושמעו את החדשות ויודעים.

נאדיה חילו: וכל רוקח שעומדים בתור והוא צריך לתת מרשם, ולהנחות זה אחד.

נאדיה חילו: ולהנחות את הרוקחים בצורה מאוד ברורה, וזה אני בהחלט רואה את האחריות שלכם באיגוד הרוקחים, וגם בהסתדרות הרוקחים, ואנחנו נשמע את מר יוסי שניר שנמצא.

נאדיה חילו: זה פעולה משותפת שגם כאן ההסתדרות צריכה לקחת בעניין הזה.

נאדיה חילו: אני לא רוצה לחשוף את הילדים אפילו למינימום של סיכון בעניין הזה.

נאדיה חילו: אם יש סכנה, וההורים בפאניקה, אנחנו יודעים.

נאדיה חילו: אם כשהילד מצונן נותנים לו, הם חושבים שאם הוא יהיה עוד יותר מצונן, אז נותנים לו עוד שתי מנות.

נאדיה חילו: זה בלי כוונה, יודעים את הטבע של ההתנהגות של האימהות כשילד חולה ואיך הפסיכולוגיה עובדת, ואיך הרבה פעמים חושבים שאם נותנים יותר אז הצינון נעלם.

נאדיה חילו: ואני רוצה מנגנון נוסף שינסה יותר להדק את הפיקוח ולנטרל את ההשפעה הזאת, גם ממשרד הבריאות וגם מהסתדרות הרוקחים.

יוסי שניר: אנחנו מייצגים את בתי המרקחת הפרטיים, יש לנו מעל 500 כאלה.

יוסי שניר: וכפי שאמרתי, ההודעה באוגוסט הייתה הודעת דובר והיא גם לא הגיעה אלינו כי אנחנו לא רגילים לקבל הודעות כאלה.

יוסי שניר: שיפרנו בינתיים את המנגנון שגם הודעות דובר יגיעו.

יוסי שניר: גם בהודעה הזאת הייתה המלצה, אבל משרד הבריאות נהג בדיוק לפי מה שצריך, כי ה- FDA עד היום מתלבט, אנחנו עוקבים אחרי ה- FDA ועד היום הוא לא פסק הלכה.

יוסי שניר: והוא רק בסוף החודש הזה אמור לבוא ולפסוק הלכה לגבי עניין זה, זה לא שיש כאן משהו חד משמעי.

יוסי שניר: ולכן משרד הבריאות בדרך כלל נוהג באחריות, הוא בודק מה שה- FDA עושה והם עושים עבודה נאמנה.

יוסי שניר: מה שכאן נוצר כתוצאה מהאי בהירות, וגם דיברנו בינינו לבין עצמנו שיש עוד דרך אחרת, עד שה- FDA יפסוק.

יוסי שניר: וזה שאנחנו נוציא יחד, כלומר אם משרד הבריאות יאשר לנו, איזשהו תדרוך לרוקחים לתשאל, זאת אומרת אם בא ילד הוא חייב לעבור את השאלות האלה, וזה צ'ק ליסט כדי לוודא כמו שהרופא אמר, שהוא לא מקבל תרופה נוספת וכו' כי הסכנה שיש כאן את השילוב של התרופות.

יוסי שניר: זאת אומרת שאם יהיה תדרוך כזה וכל רוקח ידע שהוא צריך, וגם נפרסם לקהל את הדבר הזה, בכל דרך, גם בדרכים האלה, אנחנו נוכל לקדם את העניין הזה בצורה הזאת.

נאדיה חילו: עד לקבלת הנתונים הסופיים מה- FDA.

יוסי שניר: כן.

נאדיה חילו: ובמידה והנתונים שיתקבלו יביאו לתוצאה מאוד ברורה, אז אני בהחלט---

יוסי שניר: הם מדברים על איסור עד גיל שש, הם שוקלים.

נאדיה חילו: במידה וההנחיות תהיינה כאלה, לדעתי משרד הבריאות, במצב כזה, אמור להתאים את עצמו.

יוסי שניר: הם עושים את זה מיד, אנחנו לא דואגים.

יוסי שניר: הם בקיאים ועושים את העבודה שלהם נאמנה ואין בעיה.

יוסי שניר: הבעיה כאן רק שעכשיו נוצר מצב של קצת חוסר בהירות ובאמת את צודקת שהרבה מוטל על ההורים, כי הוא צריך לקבל החלטה.

יוסי שניר: אז צריך לעזור להורים, על ידי תדרוך, שאלון כזה בנושא הזה.

יצחק קציר: צריך לראות בדיוק מה עושים, אבל אני חושב שבאמת הדרכה של הרוקחים אולי בגיבוי יחד עם משרד הבריאות---

יוסי שניר: בוודאי זה חייב להיות משולב, ואנחנו נוציא להם את התדרוך הזה.

יצחק קציר: אני רק רוצה להזכיר, ככה מהצד השני, שמדובר בתרופות ותיקות שנחשבו לבטוחות במשך הרבה שנים.

נאדיה חילו: לא רק לזה, יש הרבה דברים---

יצחק קציר: נכון, אבל תמיד בתרופות חדשות שאנחנו נתקלים בהם, יש עקומת למידה כזאת שבהתחלה מתלהבים מאוד, ואחר כך מתחילים לגלות את תופעות הלוואי ואז זה יורד קצת.

יצחק קציר: פה זה תרופות שבאמת הרבה מאוד בשימוש, לכן ההתלבטות היא לא פשוטה, גם של משרד הבריאות וגם של ה- FDA.

נאדיה חילו: עורך דין מייזל, אתה רוצה להוסיף משהו.

רביב מייזל: כן.

רביב מייזל: אני רוצה לומר קודם כל שפרופסור מימוני, יו"ר איגוד רופאי הילדים לא יכול היה להגיע בגלל מזג האוויר, אבל אני אייצג אותו.

רביב מייזל: דיברתי איתו טלפונית לפני הדיון והוא אמר לי שהוא מעוניין שגם בארץ יאמצו את החלטת ה- FDA, שהוא יודע שלמעשה לא הוכח באף מחקר, או באף עבודה מחקרית רצינית את היעילות של אותם תרופות להצטננות ולשיעול.

רביב מייזל: יתרה מזאת, יש גם סכנות מסוימות בלקיחת אותם תרופות.

רביב מייזל: כמובן שגם יש סכנות במינון יתר, וסכנות בהתנגשות של תרופות ללא מרשם אחת עם השנייה, בוודאי שתרופות עם מרשם למול תרופה ללא מרשם.

רביב מייזל: ולכן הוא סבור שבעצם התרופות הללו צריכות להינתן, אם יינתן זה על ידי מרשם רופא.

רביב מייזל: הוא אומר שהוא באופן אישי, והוא יודע שגם חלק גדול מחבריו, בכלל לא רושמים תרופות כאלו לילדים, לא לשיעול ולא להצטננות.

רביב מייזל: ובכל מקרה אם כן זה צריך להיות בהמלצה של רופא כדי למנוע באמת מקרים שדובר עליהם בעיתונות.

רביב מייזל: אני אומר, בינתיים, אם באמת ממשיכים בשיווק של אותם תרופות, אז בוודאי שכל מה שנאמר כאן לגבי הפרסומת, הפרסום אפילו על גבי התרופה עצמה צריך להיעשות, בוודאי שמשרד הבריאות צריך לפקח על זה.

רביב מייזל: אני אומר כביקורת בונה, ההנחיות לבתי המרקחת לא יכולות להיעשות באופן של הודעת דובר, זה בוודאי צריך להיות בצורה אחרת, לא עם "בדרך כלל" כיוון שאז הורה אחד מפרש לכאן והשני לשם.

רביב מייזל: זה צריך להיות הוראה ברורה.

רחל גוטמן: העניין הוא שאותה תרופה, כשהיא לחלק מהאוכלוסיה עם מרשם ולחלק בלי מרשם, זו גם יכולה להיות בעיה בניפוק, זאת אומרת בבתי המרקחת---

רביב מייזל: אז יכול להיות שמגיל מסוים---

רחל גוטמן: לא, כי יש לנו גם תרופות כאלה.

רחל גוטמן: יש למשל את התרופה "נורופן" שמתחת לגיל שלושה חודשים היא עם מרשם ומעל- בלי.

רחל גוטמן: ורוב התרופות משווקות ללא מרשם כי אימא באה ואומרת שהתינוק שלי הוא בן חצי שנה, גם זה קורה.

רביב מייזל: איגוד רופאי הילדים מדבר עד גיל שש, לא עד גיל שנתיים.

רחל גוטמן: אנחנו התייעצנו גם איתם.

רחל גוטמן: זאת אומרת זו לא הייתה החלטה שלקחנו לבד, התייעצנו גם איתם, התייעצנו גם עם מנהל רפואה אצלנו, זאת אומרת עם רופאים בשטח, וזה בעיה.

רחל גוטמן: כי כמו שאמר צחי זה תרופות ותיקות מאוד בשימוש ואנחנו רוצים להגביל אותם.

רחל גוטמן: אני שוב אומרת, כיוון שהחודש הזה באמת אמורה להתקבל ההחלטה הסופית של ה- FDA בעניין הזה ושיכול להיות שיגבילו את זה מגיל שש, ואז באמת נצטרך לקחת החלטה לכאן או לכאן.

רחל גוטמן: אז בינתיים הנושא של המלצת רופא ולא מרשם רופא, זה היה דבר שחשבנו עליו.

רביב מייזל: הכיוון הוא ללכת אחרי ה- FDA?

רחל גוטמן: הכיוון הכללי כן.

רחל גוטמן: למרות שבאירופה, אני חוזרת, אין שום החלטה בעניין הזה ואין התייחסות, אז זה רק לידיעה.

נאדיה חילו: יש עוד צד שבהחלט אתה הצגת אותו ואני חושבת שהוא מאוד חשוב.

נאדיה חילו: אנחנו דיברנו על משרד הבריאות ועל הרוקחים.

נאדיה חילו: אני חושבת שמאוד חשוב להנחות את הרופאים גם בעניין הזה, לא שאין לי אמון ברופאים, אבל כל רופאי הילדים אמורים גם לקבל את ההנחיות האלה ולדעת, כי הבעיה היא גם עם מרשם.

נאדיה חילו: כלומר יש כמה סוגיות, חלק בלי מרשם, ההדרכה של ההורים, הנושא של לבוא ולתת את האזהרות להורים בדרך כזו או אחרת.

נאדיה חילו: אבל גם רופאי ילדים צריכים לקבל את ההנחיות בעניין הזה שהתרופה הזאת, שידעו להימנע אולי מתחת לגיל שנתיים, או להסביר את המינון.

נאדיה חילו: פשוט לקבל את ההנחיות הרפואיות הנכונות.

רביב מייזל: תראי, באופן כללי זה דברים ידועים, אני לא אומר שלא יכול להיות מישהו שלא יודע.

נאדיה חילו: אתה יודע מה, אז כדאי לרענן את ההנחיות.

נאדיה חילו: אני פשוט רוצה לסכם את הדיון, אני חושבת שבתקופת הביניים שאנחנו היום נמצאים, מאוד חשובה עבודת הצוות המשותפת בהצעה, גם מה שהוצע כאן לנסות ולהוציא כמה שיותר אינפורמציה ושימוש בכלים של אזהרות.

נאדיה חילו: כלומר, נאמר פה על התרופה עצמה, אני הצעתי גם שיהיה בתוך בית המרקחת עוד הנחיות או פרוספקט כזה או משהו בולט שההורים גם יוכלו לקרוא.

נאדיה חילו: הציע מר יוסי שניר שיהיה איזה עלון נוסף כדי למנוע הצטלבות של תרופות ביחד---

יוסי שניר: לא, תדרוך.

יוסי שניר: פשוט לעשות צ'ק ליסט שהוא בא, הוא מתדרך.

נאדיה חילו: כלומר, זה עוד כלי.

נאדיה חילו: יכול להיות, אני פשוט שולפת, יכול להיות שיש עוד כלים.

נאדיה חילו: הוועדה לא רוצה פה להחליט איזה כלים.

נאדיה חילו: אני נותנת את הכיוון, יכול להיות שכשתשבו תמצאו עוד איזה דרך יצירתית שלא חשבנו עליה בחצי השעה של הישיבה הזאת.

נאדיה חילו: אבל הכיוון הוא שהגורמים, משרד הבריאות, הסתדרות הרוקחים, האיגוד וגם הסתדרות הרופאים, אני רואה בכם גורמים שבעצם אמורים לתת את הפתרונות בתקופת הביניים עד הקביעה הסופית.

נאדיה חילו: ובקביעה הסופית בהחלט לפעול לפי ההחלטה ולהוציא את כל ההנחיות.

נאדיה חילו: והמטרה של כולנו כאן היא אחת, לנסות וכמה שיותר להגן.

נאדיה חילו: אני מבקשת רק לעדכן את הוועדה לגבי ההחלטה של ה- FDA כשהיא תהיה, ואם יהיה צורך על פי ההחלטה לערוך אולי עוד דיון, או לעדכן אותנו לא רק על ההחלטה אלא מה הצעדים שאתם הולכים לנקוט, או ההתארגנות לגבי הנושא הזה ולגבי ההחלטה שתהיה.

נאדיה חילו: אני ממש מודה לכולכם וכל הכבוד לכם שהגעתם.