ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 653, 2008-02-18 10:20

סטס מיסז'ניקוב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

סטס מיסז'ניקוב: על סדר היום הצעה לסדר היום (דיון מהיר): הוראת החשב הכללי להפסיק את גביית פירעון ההלוואות ישירות משכרם של עובדי המדינה להלוואות שאינן הלוואות חשכ"ל, של חבר הכנסת משה גפני.

יעקב ליצמן: יש לי הצעה לסדר, אדוני היושב ראש; לא מבחינה פוליטית, אני מדבר מבחינה כלכלית.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדבר על הבנייה בשטחים ובירושלים.

יעקב ליצמן: יש חברות שזכו במכרזים, ולא נותנים להן לבנות.

יעקב ליצמן: אני מבקש על זה דיון מבחינה כלכלית מול משרד השיכון בעיקר.

יעקב ליצמן: המצב כרגע בחברות מסוימות שהן יכולות להיקלע לקשיים כלכליים.

יעקב ליצמן: משרד השיכון צריך לתת את הדעת על זה.

יעקב ליצמן: זה בוער, שיהיה דיון מול משרדי הממשלה, לדעת מה קורה, אם יש חברות שזכו במכרז ולא מאפשרים להן, אם יש הקפאה, צריך לדעת מה קורה פה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה, רשמנו.

סטס מיסז'ניקוב: גפני עוד לא הגיע, אז חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, שמצטרף אליו, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: גם אני נחשפתי לזה ופניתי לשוקי אורן בעניין, לא קיבלתי עוד תשובה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שברגע שנערך מכרז והכל עבר לבנק אחר, מאותו רגע ניתנה הוראה שמתחילה מ-30.6.08 אני מניח, שמאותו רגע אי אפשר לחייב את המשכורת של עובדי המדינה בקשר לתשלומי ההלוואות והמשכנתאות שקיבלו.

ניסן סלומינסקי: עובד מדינה רוצה לקבל הלוואה או משכנתא מהבנק, עושים לו פריסה, נניח היה בבנק יהב 20 שנה, עשו לו פריסה, והבנק דורש ערבויות.

ניסן סלומינסקי: הערבות הטובה ביותר שהיתה, שמאחר שאתה עובד מדינה, ויש לך תלוש משכורת, אתה מתחייב שמורידים לך את התשלום מהמשכורת.

ניסן סלומינסקי: החשכ"ל הודיע שמ-30.6.08 כל הלווים הפרטיים שלוו ושלא עשו את זה דרך הבנק, כי בנק יהב אפשר לחברות שעובדות אתו 30 או 20 שנה לבצע את זה, הודיע שהוא מפסיק, כלומר יותר המדינה לא תקזז את אותו חוב מהמשכורת.

ניסן סלומינסקי: המשמעות היא שפתאום הבנק שנתן את ההלוואה או החברות שדאגו להביא את ההלוואה, נשארים בלי הערבות שהיתה.

ניסן סלומינסקי: זה לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: כל מי שהתחיל הרבה לפני כן ויש לו הלוואות לטווח ארוך צריך להמשיך את ההליך שהיה עד גמר הפירעון.

ניסן סלומינסקי: הבנק תמיד עבד עם גופים נוספים שהשיגו את ההלוואות בשם הבנק.

ניסן סלומינסקי: מ-30.6 הם נשארו חשופים לחלוטין – אין שום ערבות.

משה גפני: בנק דיסקונט זכה במכרז של הלוואות החשכ"ל, ואני מברך אותם על כך.

משה גפני: מנקודת ראותו של עובד המדינה הרגיל שלקח הלוואות בבנקים אחרים, יש הוראת חשכ"ל שעד 30.6 ינכו לו מהמשכורת על הלוואות או כל פעולה אחרת שעשה עם בנק אחר בעבר, ב-30.6 הכל נפסק, אפילו שמדובר על חוזה ארוך טווח, שאותו עובד מדינה עשה.

משה גפני: את ההוראה הזו לדעתי יש לבטל.

משה גפני: בנוסף, גם כשבנק יהב העביר את הלוואות החשכ"ל, אם עובד מדינה החליט לקחת הלוואה מבנק כלשהו, אפשר היה לנכות לו מהמשכורת.

משה גפני: כיום על פי הוראת החשכ"ל, היות שיש התקשרות עם בנק דיסקונט, עובד לא יכול לקחת הלוואה מבנק אחר ושינכו לו ישירות מהמשכורת.

ראובן ריבלין: זו עברה לפי חוק הנזיקין.

ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שהיה מותר לכל עובד לקחת מכל בנק והיה מותר לנכות לו מהתלוש.

ניסן סלומינסקי: נדמה לי שהיה מותר רק מבנק יהב, אבל בנק יהב נתן לגופים שצמודים אליו- -

משה גפני: לכן ביקשתי את הדיון המהיר.

משה גפני: אני מציע שנברר את העובדות, ואם הן כפי שאנו מעלים, נראה איך פועלים.

משה גפני: היות שהיו אליי פניות בעניין הזה, אני חושב שנכון לדון בזה לטובת העובדים.

משה גפני: אני שמח שהדיון הזה מתקיים לכן, ונשמע את הצדדים.

סטס מיסז'ניקוב: בואו נשמע את הצדדים, בבקשה.

אריאל יעקבי: הולכים לפגוע באמצעות החלטה חד צדדית של החשכ"ל במאות אלפי עובדי המדינה.

אריאל יעקבי: אנו מייצגים כ-120 אלף עובדי המדינה שקשורים לבנק יהב מקדמת דנה.

אריאל יעקבי: הבנק הזה הוקם על ידי החשכ"ל.

אריאל יעקבי: יש למרבית עובדי המדינה וגמלאיה חשבונות בבנק יהב והתחייבויות מול בנק יהב.

אריאל יעקבי: ההתחייבויות האלה ניתנו בשם העובדים על ידי המדינה, על ידי זה שהמדינה אמרה שלא צריך ביטחונות ולא צריך לייקר לנו את עלויות ההתקשרויות בגלל הבטוחות שאנו מציגים.

אריאל יעקבי: יותר מזה, יש לנו תחושה שהחשכ"ל ניהל אתנו משא ומתן שלא בתום לב במהלך התקופה שלפני כינון המכרז, כי הוא אמר לנו: מגיעות לכם הלוואות, אתם לא יכולים להכריח אותנו איפה תקבלו אותן.

אריאל יעקבי: אני אתקשר עם כל מי שירצה, אבל זה רק להלוואות.

אריאל יעקבי: אמרנו: בסדר, אפילו אמרנו - למה לכם להתקשר עם בנק אחד?

אריאל יעקבי: תתקשרו עם כל הבנקים, שהם ייתנו את כל ההלוואות ושכולם ייהנו מזה.

אריאל יעקבי: החשכ"ל בחר לעשות העדפה לבנק אחד, אך במכרז התחייב לנו שלא יהיה שום שינוי מעבר לעניין ההלוואות, ויום אחרי המכרז, בניגוד לכללי המכרזים, הוא אומר: מרגע זה והלאה אני מוכר את המכרז שהעברתי, עד כדי כך, באחד הניירות של החשכ"ל שהוא הציע לנו בתהליך ההידיינות שאנו מקיימים מולו, הוא מוכן לתת לעובדים שיש להם הלוואות בבנקים האחרים למעט יהב להמשיך לסלוק דרך תלוש המשכורת עד סוף ההתחייבות, אבל מי שיש לו הלוואה בבנק יהב, באופן מיידי מינואר.

אריאל יעקבי: יותר מזה, אנו מרוויחים את הכסף הקטן מול ההתקשרויות האלה.

אריאל יעקבי: המדינה יצרה לנו שלושים שנה מנהגים שאנו יכולים לעשות עסקה עם חברת ביטוח ולקבל 5% הנחה.

אריאל יעקבי: אנו יכולים לעשות עסקה מול חנות מכר גדולה, ולקבל 5% הנחה.

אריאל יעקבי: את כל זה רוצה החשכ"ל להפסיק לנו כי הוא רוצה להכריח אותנו לפתוח חשבונות בבנק דיסקונט.

אריאל יעקבי: התחייבו בפנינו שהמכרז ההוא מדבר רק על מתן הלוואות שאסור להכריח את העובדים שלנו לפתוח חשבונות.

אריאל יעקבי: אצלי מצטברות תלונות שמחייבים, כלומר ברגע שעובד שם לב שאומרים לו: תפתח חשבון, והוא אומר: אסור לכם להכריח אותי, אומרים לו: זה רק חשבון תפעולי, ואנו יודעים שגם חשבון תפעולי אסור.

אריאל יעקבי: החשכ"ל רוצה לשים עצמו בניגוד לכל התקשי"ר והתקנות כמי שמקדם מכירות של צד אחד.

אריאל יעקבי: אני מבקש מהוועדה הנכבדה, אל תיתנו לי העדפות.

אריאל יעקבי: תיתנו לכל עם ישראל שווה.

אריאל יעקבי: עובד מדינה שמתחייב מול כל מישהו, יודע בסוף החודש שאחרי שמורידים לו את כל הניכויים מתלוש השכר, כמה נטו נשאר לו כדי שימשיך את הפעילות הכספית הרגילה שלו.

אריאל יעקבי: כל פגיעה בתהליך הזה יכניס אותנו גם לבעיות פסיכולוגיות מול הבית, מול המשפחה.

אריאל יעקבי: העובד יכול להחליט אם הוא רוצה לתת הוראה למישהו שינכו לו מתלוש המשכורת.

אריאל יעקבי: לא יכול להיות שהמעסיק שהוא המדינה יחליט להיות הסמן הקיצון בקביעת כללים חדשים.

אריאל יעקבי: זה יגלוש לכל היתר.

אריאל יעקבי: כל המעסיקים הפרטיים פתאום יפסיקו לעשות את זה.

אריאל יעקבי: זה לא נכון.

אריאל יעקבי: החשכ"ל הקודם הלך, אני מציע שהחשכ"ל הנוכחי בהנחיית

אריאל יעקבי: כם ייתן הנחיה קודם כל להקפיא ושישאירו את הכללים הקודמים עד שנמצא מוצא תוך שנה שנתיים שלוש איך לתת לכל עם ישראל שיהיה לו אותם תנאים כמו שיש לאלה שעכשיו זכו במכרז.

אריאל יעקבי: אגב, היום מותר לכל בנק לתת לעובד מדינה הלוואה וסולקים לו מתלוש המשכורת.

אריאל יעקבי: החשכ"ל.

סטס מיסז'ניקוב: דן ג'ונה, בבקשה תתייחס גם לטענה שתנאי המכרז היו כאלה שאם הם היו אחרים, אולי גם בנקים אחרים חוץ מדיסקונט היו משתתפים במכרז הזה, וכיוון שהם היו די ידועים, רק מי שרצה השתתף.

סטס מיסז'ניקוב: כרגע אתם עושים שינוי לגבי תנאי המכרז.

דן ג'ונה: בעקבות הזכייה של בנק דיסקונט במכרז הסתיימה התקשרות עם בנק יהב ב-31.12.07.

דן ג'ונה: בנק יהב עשה את פעילות הסליקה מתלושי השכר של עובדי המדינה עבור המדינה במסגרת הסכם התקשרות.

דן ג'ונה: הסתיים הסכם ההתקשרות והמדינה לקחה על עצמה לבצע את פעילות הסליקה.

דן ג'ונה: פעילות הסליקה עברה להתבצע על ידינו, הקמנו מסלקה לשם כך.

דן ג'ונה: כשהתחלנו לטפל בזה, הבנו שעלינו לעשות שם סדר כי בנק יהב סלק למוטבים שונים- -

ראובן ריבלין: מה פירוש "לעשות סדר"?

ראובן ריבלין: יש פה דבר שהוא סדר בבריונות.

שלי יחימוביץ': אני גם לא אוהבת את הגישה הזו, "צריך לעשות סדר".

דן ג'ונה: המוטבים שנכנסו לסליקה על ידי בנק יהב, נכנסו ללא קריטריונים וללא ידיעה של החשכ"ל, לפחות לרוב.

דן ג'ונה: כדי לעשות את הסדר, אמרנו: נקבע קריטריונים מסודרים שיהיה ברור מי יכול להיכנס פנימה ולמי אנו סולקים.

דן ג'ונה: הבנו שיש בעיות כמו שהציג אותן חבר הכנסת סלומינסקי.

דן ג'ונה: אנו יושבים בצוות משותף יחד עם נציגי העובדים, יחד עם מר יעקבי ונציגיו על מנת לראות איך מטפלים באותם מוטבים שיש בעיה לגביהם ואיך מייצרים קריטריונים שיעמדו גם במבחן השפיטה.

דן ג'ונה: באשר לעסקאות שבוצעו עד 31.12.07, בין אם זה עסקאות רכש, בין אם זה עסקאות של הלוואות שניתנו בעבר לעובד המדינה וזה יכול להיות משולם גם עד 2018, לצורך העניין, מכיוון שהבנו שיש בעיה, אנו בוחנים בחיוב את העניין הזה, להמשיך לאפשר את אותה סליקה קדימה עד סוף גמר העסקה.

ראובן ריבלין: אתה אומר: אתה בוחן.

ראובן ריבלין: לא שמעתי שקודם חותכים ואחר כך שוקלים.

משה גפני: למה נתת הוראה על ששה חודשים?

שלי יחימוביץ': הוא לא מסביר, הוא משמיע כינויי גנאי.

יצחק וקנין: אתם משתלחים בצורה משפילה.

יצחק וקנין: תנו כבוד לאדם.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בכל הנימוס, למה כתבת ששה חודשים?

דן ג'ונה: יש כ-1,550 מוטבים שבנק יהב סלק להם מתלוש השכר שלנו.

דן ג'ונה: כלומר מדברים על כ-50 מוטבים, שיש בעיה שהם לא נכנסים לקריטריונים ועליהם בימים אלה, אפילו אתמול ישבנו עם נציגי ההסתדרות כדי לראות איך אנו מגיעים לפתרון על אותם מוטבים שחייבים להכניס אותם פנימה מכל מיני סיבות.

דן ג'ונה: מבחינת המצב הפורמלי, ההסתדרות ישבה עם החשכ"ל, ישב עופר עיני עם שוקי אורן לצורך העניין לפני כשלושה חודשים.

דן ג'ונה: סוכם שם שהחשכ"ל נותן ארכה לסליקה נוספת של בנק יהב עד 31.3 כדי שהחשכ"ל ילמד את הסוגייה בהקשר של בנק יהב.

דן ג'ונה: הבטחנו שעד 31.3 אנו חוזרים עם תשובה.

דן ג'ונה: מה שקרה, שבימים האחרונים הוגש בג"ץ על ידי בנק יהב בדיוק בהקשר זה של סליקת הלוואות מתוך תלוש השכר עבור בנק יהב.

דן ג'ונה: עכשיו אנו מגבשים את העמדה עם הפרקליטות, ונודיע אותה בימים הקרובים, לדעתי.

סטס מיסז'ניקוב: מה עם ההלוואות שנלקחו לפני המכרז?

דן ג'ונה: כל ההלוואות נסלקות וייסלקו עד תום ההלוואה.

דן ג'ונה: חלק מה-50, יש בהם הלוואות, בחלק מה-50 יש מוטבים שנותנים הלוואות לעובדי המדינה ולגביהם אמרתי שאנו בוחנים בחיוב גם להם את ההסדר שנתנו להלוואות שניטלו על ידי בנק יהב.

סטס מיסז'ניקוב: נציג בנק דיסקונט, בבקשה.

ישראל דוד: חבר הכנסת גפני דיבר על מצבים קיימים, ושאל מה עושים עם הסיכון שנטלו עליהם כל מיני גורמים שלקחו סיכון בדרך.

ישראל דוד: הגורם שלקח את הסיכון הוא הגורם שנתן את הלוואה, לא הגורם שסולק את התשלומים.

ישראל דוד: לזה קיבלת תשובה.

ישראל דוד: מעבר לזה, יש פה דיון כפול שנכון שהוועדה תהיה ערה לו; יש דיון אחד שאומר: בנק דיסקונט נכנס למהלך שלם מונחה על ידי מבקר המדינה, מהלך שעוכב משך עשר שנים בכל מיני שיטות, כולל עתירות לבית משפט, שהאחרונה מביניהן בהרכב של שלושה שופטים, ביקשה מבנק יהב להכיר בזה שהוא הפסיד את המכרז.

ישראל דוד: המכרז של החשכ"ל נקב בשני דברים; קודם כל, החליט שיש לו נכס כלכלי משמעותי – מעסיק של 150 אלף עובדים.

ישראל דוד: בעולם הבנקאי למעסיק יש כוח.

ישראל דוד: כשאני רוצה להגיע לחבר הכנסת חיים כץ, שיש לו גם מעמד של ועד עובדים, והוא מחזיק בידיו נכס אדיר, בין אם כמעסיק ובין אם כמייצג, המשא ומתן בינינו הוא על התנאים.

ישראל דוד: את עניין התנאים המדינה סידרה לעובדי המדינה.

ישראל דוד: אין תנאים כאלה במשק הישראלי, כך שעובד המדינה מסודר באשר הוא.

ישראל דוד: במכרז הזה בנק דיסקונט הבין מה ההתחייבויות שהוא לוקח על עצמו ומדובר פה בהתחייבויות דרקוניות.

ישראל דוד: המכרז ייצר למדינה לפי כתובים בעיתונות ערך של 400 מיליון ₪, כלומר בצד שלנו יש העלות הזו על חיי המכרז לשבע שנים הקרובות ועוד תביעות שונות כדי לעמוד בתנאי המכרז, כמו למשל להקים מערכת טכנולוגית לסליקה של תלושי המשכורת של עובדי המדינה ולנהל את כל 3 המיליארדים האלה בצורה אחראית, כשבנק דיסקונט לוקח על עצמו מחויבות לנהל את הסיכונים עבור המדינה.

ישראל דוד: צד ההתחייבויות מאוד ברור, הלכנו עד סופו, בתוך תהליך קבלת ההחלטות הכלכליות שלנו החלטנו להיות שותפים עם המדינה ב-40% מפיקדונה.

ישראל דוד: מה הערך הכלכלי של זה – יש שני גורמים כלכליים לזה; אחד, היכולת שלנו לקבל עדיפות, תמריץ, לגשת בצורה פשוטה יותר לעובד המדינה ולרכוש אותו כלקוח תחת התחייבות שאסור לנו להכריח את הלקוח לפתוח חשבון עו"ש משכורת בבנק דיסקונט ולכן בא הפתרון של החשבון התפעולי.

ישראל דוד: ושתיים, בכל מקום שבנק יהב היה באתר של מדינת ישראל, הוא יוצא ובנק דיסקונט נכנס.

ישראל דוד: בשבעה אתרים החשכ"ל מחייב אותנו להיכנס.

ישראל דוד: הדיון של כן או לא תלוש משכורת; חבר הכנסת גפני אמר נכון: בסיכונים עסקינן, קרי הנגישות לתלוש המשכורת מפחיתה את הסיכון למדינה שתבעה את זה לנהל 3 מיליארד ₪ מול עובד המדינה ואחר כך מתחיל כל היתר.

ישראל דוד: לבנק יהב חמישים שנה היה מעמד כפול – אחד, הוא עשה ללא מכרז תוך זה שהוא קיבל רוב השנים עד לרגע האחרון עמלה עבור ניהול ההלוואות, היה מעמד כפול, אחד, לתת את ההלוואות בכסף, בהרבה עשרות מיליוני שקלים אם לא מאות מיליוני שקלים, בלעדיות, שהמבקר אמר: תפתחו את זה למכרז, והמדינה בחכמה דרשה כסף עבור הנכס הזה.

ישראל דוד: יהב ודיסקונט ניגשו למכרז, דיסקונט זכה.

ישראל דוד: יהב מייד אחרי המכרז הגיש בג"ץ, ששחרר אותו בלהגיד: תרדו מהעץ, לא זכיתם.

ישראל דוד: המעמד השני של בנק יהב היה מעמד סולק, מעמד מיוחד – כסולק הוא מרכז את כל הסליקה של כל הגורמים במשק שרוצים לגשת לעובד המדינה.

ישראל דוד: אז פעם אחת היה לו יתרון לנהל את חשבון עובד המדינה ופעם שנייה היתה לו מערכת סליקה שהיא שלו.

ישראל דוד: בנק מרכנתיל חתום על הסכם עם בנק יהב שהוא מבקש ממנו היתר - אגב, עבור תשלום, עמלה של אחוז וחצי, תשלום נטה, לבצע את ההפחתות האלה.

ישראל דוד: בעולם הבנקאי הרגיל קוראים לזה הרשאות לחיוב חשבון.

סטס מיסז'ניקוב: אני מתנצל שאני קוטע אותך, חברת הכנסת יחימוביץ' צריכה ללכת לוועדה אחרת, אז ניתן לה זכות דיבור ולאחר מכן תמשיך.

שלי יחימוביץ': ראשית, אני חושבת שההידיינות היא לא מול בנק דיסקונט.

שלי יחימוביץ': אנו מבררים כאן עניין מול החשכ"ל באוצר, ואני מנהלת את הדיאלוג הזה עם החשכ"ל לשעבר, ד"ר ירון זליכה, כבר חודשים ארוכים והיו לנו דין ודברים וחילוקי דעות חריפים ביותר בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': הפעם הראשונה שהתקשרתי אליו ומחיתי היתה מיוזמתי כשקיבלתי לביתי מכתב מהחשכ"ל שבו הוא מפציר בי להעביר את חשבוני לבנק דיסקונט ומספר לי כמה בדיסקונט יהיה נפלא לנהל את החשבון.

שלי יחימוביץ': אני עוד לא שמעתי שהמדינה משמשת אשת יחסי ציבור לבנק.

שלי יחימוביץ': גם כאן אנו מדברים על דברים שלא קיימים במכרז.

שלי יחימוביץ': המכרז דיבר על הזכות לתת הלוואות, ויש פעילות יתר מוזרה, אני חייבת לומר, של החשב.

שלי יחימוביץ': נדרשתי לנושא הזה יותר מפעם אחת.

שלי יחימוביץ': בסופו של דבר בפועל כל הכוחות שאנו מדברים עליהם, יש להם מטרה – לגרום לעובדים שמנהלים את חשבונם ביהב להפסיק לנהל את חשבונם ביהב ולעבוד לדיסקונט, ועניין הסליקה הוא הכלי.

שלי יחימוביץ': יהב זוכה ליחס מיוחד עדיף לרעה על פני כל הבנקים האחרים.

שלי יחימוביץ': אנו רואים הפסקת ניכויים בכל מיני מועדים, מאוד מאוחרים, כשלגבי יהב יש תאריך מיוחד – 1.4.08.

שלי יחימוביץ': כל האחרים זה במועד הרבה יותר מאוחר.

שלי יחימוביץ': זה כדי למנוע מיהב את היכולת להתחרות מול דיסקונט.

שלי יחימוביץ': הרעיון הוא הרי ליצור תחרות.

שלי יחימוביץ': כאן זה לקשור ליהב את הידיים מאחור, להגביל אותם בכל דרך.

שלי יחימוביץ': אגב, יש עוד דרכים, עכשיו למשל דיסקונט יכול להיכנס חופשי לכל משרדי הממשלה, להקים דוכנים, לקרוא לעובדים, להסביר להם כמה הם טובים.

שלי יחימוביץ': למה שיהב לא יוכל לעשות אותו דבר?

שלי יחימוביץ': איפה התחרות החופשית?

שלי יחימוביץ': לא ראיתי שבמכרז כתוב שתהיה זכות בלעדית לדיסקונט להיכנס למקומות עבודה ולשווק את עצמם.

שלי יחימוביץ': בעיניי תחרות חופשית זה שכל הבנקים יוכלו להיכנס למקומות עבודה ולשווק את עצמם.

ישראל דוד: את טועה.

שלי יחימוביץ': אני מדברת גם על מערכת שיווק אגרסיבית, על כל המשתמע ממנה, לרבות המכתב השערורייתי שקיבלתי הביתה, ולרבות הכניסה הבלעדית למקומות עבודה.

שלי יחימוביץ': לדעתי, זה לא חוקי.

שלי יחימוביץ': גם העניין של הסליקה, שזה הפרת הסכם.

שלי יחימוביץ': באיזה סוג של התקשרות שומעים הפסקת סליקה חד צדדית כזו לאלתר, ועוד באופן מיוחד ליהב?

שלי יחימוביץ': אני מתנצלת שאני הולכת בסוף דבריי, אבל אני חושבת שצריך לומר לחשכ"ל: תירגע ואל תחפש כל מיני דרכים – לא רק שהוצאת את הדבר למכרז וגוף אחר ניצח, אלא גם להשמיד ולאבד את בנק יהב, כי בפועל זה מה שקורה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: תשלים, בבקשה

ישראל דוד: איפה שהיה יתרון לאוחז באין מכרז משך 50 שנה, היתרון הזה צריך להתבטל.

ראובן ריבלין: בעניין זה אין ספק.

ישראל דוד: הייתי בנקודה של לעשות את ההבחנה בין ניהול הסיכון למתן ההרשאה לסליקה.

ישראל דוד: ניהול הסיכון, הבנו שהמדינה גם כמעסיק וגם כנותן אשראי אומרת: אני רוצה לגשת לתלוש המשכורת.

ישראל דוד: אומרת כמנהלת הסיכונים האלה: לאלה שאאשר באופן מלא, אאשר לאור שיקולים שלי כמעסיק.

ישראל דוד: אנו לא מסתירים שליד העלויות הכבדות של המכרז הזה יש תמריצים נלווים של הרשאות – באופן רגיל במערכת הבנקאית כשאדם- -

ראובן ריבלין: אין לנו טענה אליך.

ראובן ריבלין: השאלה אם דוח מבקר המדינה יחליף עכשיו את דוח מבקר המדינה הקודם, כאשר החשכ"ל עושה שימוש לרעה במכרז שהוא כן עשה.

ראובן ריבלין: איך חיים כץ מקבל החלטה שמחייבת את כל עובדיו - חיים כץ בא לעובדים שלו, מקיים אספה כללית, שואל את כולם מה הם רוצים, ואז זה בא מלמטה למעלה.

ראובן ריבלין: לעומת זאת, יש כאן כל מיני מהפכות בארץ שבאות מלמעלה ומחייבות את הלמטה.

ראובן ריבלין: למשל, בית המשפט העליון מכריז על מהפכה חוקתית.

ראובן ריבלין: היתה – אבל היתה הפיכה, לא מהפכה.

ראובן ריבלין: כל ההסכמים שבנק דיסקונט סיכן סיכון רב, אלה דברים שיוכיחו בעתיד.

ראובן ריבלין: אין לנו מילים רעות לבנק דיסקונט.

ראובן ריבלין: אני רק בתור עובד מדינה, שמעולם לא הייתי קשור בהסכמים בינך לבין המדינה, אני חלק מהמדינה.

ראובן ריבלין: כשעשיתי הסכמים עם בנק יהב, מדוע שתחייב אותי?

ראובן ריבלין: אני מקבל מכתב מהחשכ"ל שאני כאדם תמים מבין שאין לי בררה, אני חייב ללכת לבנק דיסקונט, ואם הייתי מביא את זה למבקר המדינה, ודאי הוא היה שואל: האם בשביל זה הבאתי המלצות?

ראובן ריבלין: יש פה דבר שמתפתח לא טוב, נדמה לי.

ראובן ריבלין: בנק דיסקונט, אין לנו דבר אחד נגדכם.

ראובן ריבלין: לקחתם סיכון מתוך כוונה לרכוש לעצמכם ציבור לקוחות.

ראובן ריבלין: אבל בפעם הבאה כדאי לכם ללמוד מחיים כץ, הוא הולך קודם לעובדים שלו ואחר כך מודיע להם מה קרה, לא ההפך.

ראובן ריבלין: לכן הוא חזק.

ישראל דוד: היה חשוב לעשות את ההבחנה בין נגישות לתלוש משכורת מנדטורית לבין הרשאות כסולק, שזה המדובר, והרשאה, אין חובה לשום גורם כולל הבנק שנתן את ההרשאה, לשלם, אלא אם כן כושר ההחזר והיתרה בחשבון מאפשרים את זה.

ישראל דוד: להגיד שהסידור הזה יישאר, לא משנה אם זה לקוח שלי או לקוח של בנק הפועלים – תבינו שעובדי המדינה לא חויבו לפתוח חשבון בבנק דיסקונט.

ישראל דוד: חיים כץ כשהוא עושה את ההחלטות שלו, הוא לוקח את ההצעה הכי טובה לעובדיו.

ישראל דוד: ליד המכרז ואחרי המכרז נחתם הסכם חד צדדי בין בנק יהב והסתדרות העובדים, שבמסגרתו נעשה שם הסכם כולל.

ישראל דוד: זה אותם תנאים שיש להם מול החשכ"ל.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: בנק יהב, בבקשה.

שאול גלברד: הנכס שהיה במכרז ללא כל ספק הוא היכולת לתת הלוואות לעובדי מדינה בתנאי חשכ"ל, ריבית מיוחדת.

שאול גלברד: את הנכס הזה קיבל בנק דיסקונט.

שאול גלברד: אני אפילו מברך אותו כקולגה.

שאול גלברד: זה הנכס של בנק דיסקונט.

שאול גלברד: כתוב במכרז כך: "החשכ"ל רשאי לתת לכל גוף לחייב לנכות מהתלוש".

ראובן ריבלין: כלומר הסליקה היא רק בידיו כמדינה.

ראובן ריבלין: זה בעייתי.

שאול גלברד: עד שבנק יהב החזיק בזכות הזו, הוא אפשר לכל הבנקים לרבות בנקים מקבוצת דיסקונט לחייב את תלוש המשכורת, גם אם היה צריך לחתום על נייר.

שאול גלברד: כל בנק שרצה לסלוק דרך בנק יהב, יכול היה לעשות את זה.

שאול גלברד: יותר מ-1,500 ספקים פעילים פועלים היום, וגם הם עושים את החשבון – אם אני יכול לחייב את תלוש המשכורת של העובד, אעשה להם הנחה.

שאול גלברד: בנק דיסקונט זכה על הזכות לתת את ההלוואות.

שאול גלברד: אגב, בנק דיסקונט דורש לפתוח חשבונות צל, שהם חשבונות לכל דבר ועניין באמרו שאין לו מערכת תומכת.

שאול גלברד: זה בניגוד למכרז.

שאול גלברד: החשבון הזה בהסכמה טלפונית, בהסכמה של האדם, יכול להיהפך מייד לפתיחת חשבון פעילה של חשבון צ'קים.

שאול גלברד: אנו מבקשים שיסבירו לנו מה הנימוק, למה בנקים אחרים פסולים מלחייב את תלוש המשכורת ולתרום לתחרות?

שאול גלברד: כשאין תלוש משכורת, ברור שלבנק דיסקונט יש דבר שהוא לא זכה במכרז – לומר: רבותיי עובדי המדינה, יש לי תלוש משכורת, חבל לכם להיות מטורטרים, אני הבנק היחיד שרשאי לחייב דרך תלוש המשכורת, יש לכם אצלי זכות עודפת.

שאול גלברד: הזכות העודפת הזו לא קיימת.

שאול גלברד: תן שירות, תן מחיר, תן מוצר.

שאול גלברד: אל תיתן תלוש משכורת רק לדיסקונט.

שאול גלברד: אנו מבקשים להחזיר את המצב לקדמתו, לא לגרום להוצאות נוספות ללקוחות שלנו.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

אליצור ברנד: אנו קיבלנו על ידי חוזה, קרוב לארבעים שנה אנו עובדים עם עובדי המדינה, רק עם עובדי המדינה.

אליצור ברנד: יש לנו מסמך שקיבלו בזמנו כדת וכדין הרשאה מבנק יהב, שאנו יכולים גם כן לסלוק דרך התלוש.

אליצור ברנד: לגבי העבר, עסקאות שנעשו ב-2007 ואדם לקח למשל ל-18 חודש וידע שינוכה מהתלוש שלו, לא ייתכן שאחרי ששה חודשים בלי הסכמתו יגידו לו: אנו מפסיקים לגבות מהתלוש.

משה גפני: הוא אמר שמבטלים את זה.

ניסן סלומינסקי: הם שוקלים בחיוב, ונבקש שנקבל תשובה עוד לפני תום התאריך.

אליצור ברנד: כל אלה שקיבלו הרשאה מבנק יהב, שינכו להם עד הסוף.

אליצור ברנד: לגבי העתיד, יש פה עניין של מונופול, שרוצים לתת, אני מדגיש - מעבר להלוואות חשכ"ל.

אליצור ברנד: למה לא כמו שהיה ארבעים שנה, והיום יש לנו דור שני ושלישי שמרוצה מהשירות, קיבל בתנאים נוחים הלוואות שלא צמודות, קיבל קרן בלבד, או קיבל גמ"חים, אפילו בלי ריבית, אז לתת אפשרות.

אריאל יעקבי: אין לי שום דבר נגד בנק דיסקונט.

אריאל יעקבי: אני בעד שיסלוק.

אריאל יעקבי: החשכ"ל אמר: לקחתי לידיי את החובה לסלוק.

אריאל יעקבי: אני מבקש מהחשכ"ל כמעסיק הכי גדול במדינה שיסלוק לכולם.

אריאל יעקבי: יבוא ועד העובדים של המדינה, שזה במקרה הזה אני, על כל סליקה יסכם אותה עם החשכ"ל כפי שהיה חמישים שנה.

אריאל יעקבי: אני מבקש שיודיע פה שהוא לא עוין את עובדי המדינה שלקחו הלוואות בבנק יהב.

אריאל יעקבי: הוא יודע שהתקשרתי עם בנק יהב בטרם המכרז.

אריאל יעקבי: אמרתי לירון זליכה שלדעתי הוא פגע בנכס, בנק יהב הוא גם של המדינה, אך עשה טוב לעובדי המדינה: הוא מאפשר לי להתקשר אל מול כל מיני גורמים בנוסף להלוואות שהמדינה נותנת היום באמצעות בנק דיסקונט, אם היא תמשיך את ההרגל של הסליקה, עובדי המדינה נהנים כפול, וזה מה שמנסה היום החשכ"ל לעשות – לפגוע בנו.

אריאל יעקבי: הוא רוצה במקום לנהל להיות ועד עובדים.

דן ג'ונה: לעניין יתרת המוטבים, לנו יש כוונה להגיע להבנות עם נציגי העובדים ככל שהדבר ניתן במסגרת קריטריונים שקופים, מסודרים, שכולם יכירו את חוקי המשחק, כי מחר בבוקר אם הדבר הזה לא יהיה מוסדר, אצטרך לעמוד על דוכן עדים בבית המשפט ולהסביר למה נתתי לגורם אחד לסלוק ולאחר לא.

דן ג'ונה: חשוב שנהיה ברורים בהקשר הזה.

דן ג'ונה: יחד עם זאת, אנו רוצים להגיע להבנה ולהסדר בהקשר הזה עם נציגי העובדים.

דן ג'ונה: אף אחד לא עוין את העובדים, אריאל יודע שאנו עושים גם פעולות משותפות לטובת העובדים, והכוונה שלנו שבסופו של דבר מצד אחד נעמוד בכללים שנקבעו במכרז ומצד שני ניתן את השירותים הטובים ביותר לעובדי המדינה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, הערת אגב, מהניסיון שלי בכנסת, כשיש עובד מדינה בכיר, פקיד, בעיקר במשרד האוצר שאומר: אני רוצה שהכל ייעשה על פי קריטריונים שקופים, ברור לי שמישהו הולך עכשיו לחטוף אותה.

משה גפני: לא הבנתי, מה יותר מקריטריונים שקופים וברורים שכל הבנקים יכולים להיכנס לעניין ולהתחרות על לב העובד?

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני מבקש, נעזוב את העבר – מקום שבעלי תשובה עומדים, אין צדיקים גמורים יכולים לעמוד.

משה גפני: אני סבור שהנושא הזה של פתאום לעצור חוזה באמצע דינו להיפסק.

משה גפני: אני מקווה שהכוונה באמת להפסיק את זה.

משה גפני: לדעתי זה גם נושק לעברה.

משה גפני: לגבי הנושאים האחרים, בסופו של דבר אתה צריך לייצג את העובדים.

משה גפני: אתה צריך לדאוג לכסף של המדינה אבל אתה צריך לדאוג לזה שהעובדים יקבלו את המיטב.

משה גפני: איני רואה סיבה שלא תאפשר מעבר למה שיש בחוזה, ואני מברך את בנק דיסקונט, שצריך לעשות עכשיו עבודה כפולה; הוא צריך לתת הלוואות חשכ"ל, צריך לתת שירות טוב, ואז ממילא אני כעובד מדינה מעביר את החשבון שלי אליו.

משה גפני: יש לו מקדמה מאוד רצינית.

משה גפני: אם הוא יידע לנצל אותה, הוא מרוויח מזה המון.

משה גפני: ואני מברך אותו שיצליח.

משה גפני: אבל אתה חייב לאפשר את התחרות מעבר להלוואת החשכ"ל.

משה גפני: תאפשר את התנאים מעבר להלוואת חשכ"ל.

משה גפני: כל מטרת המכרז היתה כזאת שלא לתת לבנק יהב בלעדיות, אפילו שהמדינה הקימה אותו, אפילו שהמדינה היא הבעלים שלו.

משה גפני: להפוך את הכל לתחרות.

משה גפני: אתם עושים את ההפך – נותנים לבנק דיסקונט, וזה בסדר, את הלוואות החשכ"ל, אתם מרוויחים כסף מזה ועובדי המדינה מרוויחים, העובדים יעברו אליהם אם הם ייתנו שירות טוב וזה בסדר, אבל תאפשרו את כל הדברים האחרים.

ניסן סלומינסקי: אם הבנתי אותך נכון, כל מה שקשור לעבר, פרט לחמישים, אין בעיה יותר.

ניסן סלומינסקי: לגבי החמישים, אני מקווה שתוך שבועיים תפתרו את הנושא הזה וגם לא תהיה בעיה.

ניסן סלומינסקי: לגבי העתיד, אם זה מופיע במכרז כאלמנט ברור, הזכות הבלעדית שלהם לעשות את הסליקה, אין לי מה לומר.

ניסן סלומינסקי: אם זה לא מופיע, הסבירות תהיה לתת לכל הבנקים לעשות את זה בלי עמלות, כלומר שלא כולם יצטרכו לעבור דרך בנק דיסקונט ולשלם לו אחוז וחצי עמלה, אלא אם כבר, לתת את זה פתוח, שכולם ירוויחו מזה.