ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 316, 2008-02-19 10:00

אופיר פינס-פז: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נאלצים למרבה הצער, דבר שאני לא אוהב לעשות, לבצע השלמות להצעת חוק כלי ירייה, למרות שהחוק הזה כבר סוכם מבחינתי.

אופיר פינס-פז: יש קטע שלא נסגר עד הסוף בנושא הביטוח, שזה נושא שעלה בשולי הדיון והחלטנו למסד אותו לנוכח תופעה חמורה שאיגוד המאבטחים העיר את תשומת ליבנו ומשרד הפנים אישר את המידע, שישנן חברות אבטחה שאין להם ביטוח עבור המאבטחים בעת מילוי תפקידם בהנחה שפעלו על פי החוק.

אופיר פינס-פז: אין ביטוח ואין חובת ביטוח שזה דבר שאינו סביר בעינינו.

אופיר פינס-פז: החלטנו שאם עושים מיני רפורמה אז נטפל גם בלקונה הזו.

אופיר פינס-פז: אם יש הצעה לנוסח אולי נקריא אותה ואז נשמע התייחסויות של הממשלה.

גלעד קרן: 11.

גלעד קרן: תיקון חוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה.

גלעד קרן: בחוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה התשל"ב-1972, בסעיף 19, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: (א1) לא יינתן רישיון לאדם לקיים משרד לשירותי שמירה או לארגן שירותי שמירה, אלא אם ביטח את עצמו ואת השומרים המועסקים על ידיו אצל מבטח כהגדרתו בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981, לשם הבטחת פיצויו של מי שנפגע עקב מעשה או מחדל שלו או של שומרים כאמור בשירותי שמירה.

גלעד קרן: השר יקבע בתקנות, לאחר התייעצות עם המפקח על הביטוח כמשמעותו בחוק האמור, את סכומי הביטוח המזעריים ואת פרטי הביטוח ורשאי הוא לקבוע תנאים שונים לסוגים שונים של שירותי שמירה.

אופיר פינס-פז: יש הערות?

לי דגן: לי דגן, מהפיקוח על הביטוח במשרד האוצר, מנהלת מחלקת ביטוח כללי.

לי דגן: אנחנו בעיקרון מתנגדים להטלת חובת ביטוח בכלל, לא דווקא בהקשר הזה מהטעמים שאני אסביר.

אופיר פינס-פז: אבל זה סוג של ביטוח חובה.

לי דגן: נכון, ואנחנו מתנגדים להטלת חובת ביטוח.

לי דגן: ברוב המקרים וברוב החוקים, כשעולה הרעיון הזה יש לנו הצעה חלופית שאני אציג גם אותה.

אופיר פינס-פז: אפשר בהזדמנות הזו לוותר גם על ביטוח חובה ברכבים או שזה אתם מציעים להשאיר?

לי דגן: אנחנו חושבים שבמקומות מאד מסוימים זה דבר נכון, ביטוח חובה, כמו ביטוח נזקי גוף לנפגעי תאונות דרכים, אנחנו חושבים שזה כן המקום הנכון להיכנס שם, אבל בעיקרון אנחנו חושבים שזה לא דבר נכון.

לי דגן: חובת ביטוח יוצרת ביקוש קשיח לביטוח, וביקוש קשיח מטבעו עלול להביא לעליית פרמיות בשוק הזה ותוך כדי זה למוצרים פחות טובים.

לי דגן: יכול להיות מצב, כשיש חובת ביטוח מי שמעניק בפועל את הרישיון לביטוח הם חברות הביטוח וחברה שלא יכולה לרכוש את הביטוח הזה לא יכולה לפעול כי תנאי השוק לא מאפשרים את זה.

לי דגן: אנחנו לא חושבים שהכוח מהממשלה או ממי שנותן את הרישיונות האלה צריך לעבור לחברות הביטוח.

לי דגן: לכן אנחנו מתנגדים להטלת חובת ביטוח כאופציה בלעדית.

לי דגן: צריך לראות מה המטרה של חובת הביטוח - - -

אופיר פינס-פז: ניסיתי להגדיר אותה בפתח הישיבה.

לי דגן: אני מתנצלת שקצת איחרתי, בגלל אילוצי מזג אוויר.

אופיר פינס-פז: העניין המרכזי שחברות השמירה מעסיקות שומרים ומאבטחים ונוצר מצב שהאנשים האלה, אם הם פועלים על פי ההנחיות ועל פי החוק ומבצעים את תפקידם ולעמים תפקידם כרוך בגרימת נזק לצד ג', הם לא מבוטחים ואז הם מוצאים את עצמם בבית משפט, לבד מול אדם שהם נאלצו להתמודד אתו, על פי החוק ועל פי ההנחיות, אני לא מדבר על מקרה שמישהו לקח את החוק לידיים או דברים מהסוג הזה.

אופיר פינס-פז: הם חשופים, והם בסך הכול אנשים שמשתכרים שכר מינימום ולמטה מזה, ואנחנו חושבים שזה מצב לא סביר.

לי דגן: אולי הדרך צריכה להיות שהאחריות למעשים צריכה לחול על החברה שמעסיקה אותם ובמקביל, במקום לתת רק את האפשרות של חובת ביטוח לאפשר או רכישת ביטוח על ידי החברות או ערובה כספית או ביטחונות כספיים שיבטיחו שיוכלו לממש את החבויות שייווצרו, אם ייווצרו.

לי דגן: הבעיה בהטלת חובת ביטוח כמו שהצגתי, יכולה להרוס את כל שוק הביטוח.

אופיר פינס-פז: לא צריך להגזים, בואו נשתמש במושגים יותר מאוזנים.

לי דגן: כבודו דיבר על ביטוח חובה לרכב, אנחנו באמת רואים שבביטוח חובה הממשלה צריכה להתערב בכל מיני מקרים, למשל, מכיוון שיש חובת ביטוח צריך להבטיח את האפשרות לכל אדם לרכוש ביטוח.

אופיר פינס-פז: זה לא ביטוח לאדם זה ביטוח לחברה.

לי דגן: אבל אם אתה יוצר חובת ביטוח, הממשלה עשויה להידרש לספק את הביטוח הזה.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: למה תמיד יש חשיבה קונספירטיבית.

אופיר פינס-פז: אתם תמיד חושבים הפוך על הפוך שבסוף הממשלה צריכה להוציא שקל מהכיס.

לי דגן: אני אמנם משרד האוצר אבל לא אגף תקציבים, אנחנו לא מדברים על הוצאת כספים, אנחנו מדברים על זה שפתאום הממשלה תצטרך להיכנס ולהקים גופים שיספקו ביטוח לכל מי שצריך כמו שבביטוח חובה יש את הפול.

אופיר פינס-פז: מה את משווה?

אופיר פינס-פז: אני חושב שאת רואה צל הרים כהרים.

גלי בן אור: המשמעות היא שאם קובעים חובת ביטוח והמחירים יהיו כאלה שחברות השמירה לא יוכלו לעמוד בהם, אבל חובת הביטוח היא תנאי לקבל רישיון, לא יכול להיות שמצד אחד המחוקק קובע חובת ביטוח כתנאי רישיון ומצד שני אנשים לא יכולים להשיג - - -

אופיר פינס-פז: מי אמר שכל אדם שנולד בבוקר ומחליט שהוא עם יכול להקים חברת אבטחה.

אופיר פינס-פז: הוא צריך סכום כסף, הוא צריך משקיעים, הוא צריך ביטוח כמו שהוא צריך טלפון ומשרד.

אופיר פינס-פז: אם אין לו כסף לביטוח, יואיל האדם ולא יקים עסק.

אופיר פינס-פז: תחשבי על זה במושגים כאלה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה עכשיו להקים קניון, אני יכול?

אופיר פינס-פז: לא יכול.

גלי בן אור: גם כשבונים קניון ובונים רצפה חלקה, כמו שדרך אגב בנו פה בכנסת, יש סכנה שאנשים יחליקו - -

אופיר פינס-פז: מה את אומרת באמת על הקניון הזה בכנסת, אנחנו מתווכחים אם זה נראה כמו קניון או שדה תעופה.

אופיר פינס-פז: ..

גלי בן אור: שדה תעופה.

גלי בן אור: .. מאד מרשים.

גלי בן אור: בכל מקרה, גם מי שמקים קניון אנשים יכולים להחליק על הרצפה ולהגיש תביעות מאד גדולות.

גלי בן אור: מי שרוצה להיות מוגן מפני זה יכול לעשות ביטוח, אבל אין חובה לעשות ביטוח כשבונים קניון.

גלי בן אור: אם אתה בן אדם מושכל ועובד כמו שצריך אז אתה עושה גם את זה, אבל זה לא בהכרח צריך לבוא מהכיוון של המחוקק.

אופיר פינס-פז: מה אתם מציעים?

אופיר פינס-פז: לא שמעתי עמדה חלופית משמעותית.

לי דגן: מה שהצענו לחלופין זה במקום לחייב חובת ביטוח לאפשר כמה חלופות בחוק ויש חוקים שזה כבר נעשה.

לי דגן: חובת ביטוח או הפקדת ערובה כספית למימון התחייבויות הללו.

לי דגן: חוקים שזה כבר נעשה הם חוק אחריות לפיצוי נזקי זיהום בשמן, ועוד מספר חוקים.

אופיר פינס-פז: המודל קיים, אנחנו נתייחס לזה.

אופיר פינס-פז: אגף התקציבים נמצא?

אופיר פינס-פז: אני הולך להוריד לכם את האגרות כי המכתב של נטשה מראה לי שמשרד האוצר לא רוצה את האגרות, דיברתי אתם, הם לא מבקשים אגרות אתם רוצים אגרות.

אופיר פינס-פז: דבר שני הם אל רוצים לתת לכם את האגרות.

אבי כהן: אנחנו נביע את עמדתנו, תיתן לנו הזדמנות לשכנע אותך.

שי וידר: שי וידר ממחלקת אבטחה במשטרה.

שי וידר: צריך לזכור שהמאבטחים האלו הם אל אנשים שהולכים לבקר בקניון כמו אזרח רגיל, אלה אנשים שמחויבים לעבוד על פי חוק, שהמשטרה מחייבת את אותם עסקים להעסיק מאבטחים.

אופיר פינס-פז: מה עמדת המשטרה בנושא הביטוח?

שי וידר: זה דבר מבורך וצריך להיות.

שי וידר: המסכנים שעובדים, חשופים.

אופיר פינס-פז: כמו שהתרשמנו.

ולדימיר סברדלוב: השאלה כמו תמיד היא מה סדר העדיפויות.

ולדימיר סברדלוב: אם במקום הראשון בסדר העדיפויות זה הביטחון, אין שאלה שחייבים ביטוח.

ולדימיר סברדלוב: אם סדר העדיפויות של חברות האבטחה הם הרווחים אז עניין הביטחון אפילו לא במקום שני, יש מקום לחפש עניין של כסף.

ולדימיר סברדלוב: אני מסכים עם העמדה של המשטרה שאם משרדי הממשלה הסמיכו מאבטחים בכל החוקים עם כל הסמכויות רואים אותם כחלק ממערכת הביטחון ומגיעה להם כל ההגנה.

תומר רוזנר: אני אתייחס לדברים שאמרה עורכת דין בן אור, זה נכון שאדם מושכל שפותח קניון שוקל את צעדיו אם להגן על עצמו בביטוח.

אופיר פינס-פז: אני מוכן לחתום שלכל האנשים שמפעילים קניונים יש ביטוח.

גלי בן אור: כי הם רוצים, אז המשמעות היא שהוא יכול לדבר עם החברה ועם סוכן הביטוח שלו, ולשפר את התנאים ולבנות את הפוליסה איך שהוא רוצה.

אופיר פינס-פז: אנחנו מאד בעד שתהיה תחרות בעניין הזה.

תומר רוזנר: לצערנו אנחנו יודעים שבתחום השמירה והאבטחה קיים כשל שוק.

תומר רוזנר: חברות האבטחה לא דואגות לזכויות העובדים שלהם והממשלה ערה לזה והגישה עכשיו הצעת החוק שמעבירה את האחריות בנושא הזה למזמיני השירות ולא משאירה את האחריות בידי חברות האבטחה כי הם הגיעו למסקנה שיש פה כשל שוק.

תומר רוזנר: גם בנושא הביטוח יש עשרות דוגמאות בחקיקה שהטילו חובת ביטוח ולא שמענו מציגי הפיקוח על הביטוח שמה שאמרו שעלול לקרות אכן קרה.

תומר רוזנר: רק לשם הדוגמה, מי שעוסק בספורט בצורה מקצועית חייב לעשות ביטוח.

תומר רוזנר: מי שעוסק בצלילה בספורט מקצועי יצרן חשמל חייב לעשות ביטוח, בעל רישיון בזק חייב לעשות ביטוח, וזו רשימה חלקית.

אופיר פינס-פז: זה עדין לא אומר שזה המצב הרצוי.

תומר רוזנר: העמדה שלי היא שחייבת להיות חובת ביטוח.

אופיר פינס-פז: לא השתכנעת מנציגי הממשלה.

תומר רוזנר: אם ייווצר מצב שבו חברות הביטוח יעלו את הפרמיות בצורה בלתי סבירה, קיימות סמכויות למפקח על הביטוח לקבוע תעריפים מרביים, תעריפים מזעריים ולהסדיר את הנושא.

תומר רוזנר: אם באמת ייווצר מצב כזה מה שלא שמענו שקרה במקרים שהוטלו בעבר.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: משרד הפנים.

אבי כהן: אני זוכר שאני משרד הפנים ולא הממונה על הביטוח וגם חברות השמירה שלא נמצאות פה, אני רוצה להעיר על הדוגמאות שנתן תומר.

אבי כהן: יש סוגים שונים של ביטוחים, ביטוחי רשלנות מקצועית, שלדעתי הביטוח שהולכים לעשות הוא יותר קרוב אליהם, הם ביטוחים מאד יקרים.

אבי כהן: עוד לא עשו את התחשיב אבל ביטוח של רופא, אם את מכיר, זה משהו שמתקרב לאלפי דולרים בשנה.

אבי כהן: בדרך כלל הבית החולים ממן את זה ואין חובה על רופא.

אבי כהן: אם נתקרב לתעריפים של ביטוח אחריות מקצועית זה יגרום לענף לקורס.

אבי כהן: מה שדיבר עליו תומר זה ביטוח מזערי, יש חוקים שכשורים למכוני כושר למשל, שמחייבים אותם לעשות ביטוח, אבל הסיכון הוא לא סיכון שלא אחריות מקצועית, זה סיכון אישי.

אבי כהן: פה אתה מדבר על משהו שיותר דומה לאחריות מקצועית וצריך להבין שאם אלו יהיו הפרמיות הענף הזה ייסגר.

לי דגן: כדי להשלים את הדברים שאמר חברי ממשרד הפנים.

אופיר פינס-פז: אתם רוצים להציע לו הצעה שהוא לא יסרב לה בממונה על הביטוח...

לי דגן: נשקול את זה.

אופיר פינס-פז: אני בטוח שהמשכורות באוצר יותר גבוהות ממשרד הפנים.

אופיר פינס-פז: ..

לי דגן: לגבי רשלנות רפואית, לרופאים אין חובת ביטוח, סכומי הביטוח שאנשים מבטחים את עצמם מאד גבוהים.

לי דגן: גם ביטוח כזה וגם ביטוח של מסודות הספורט הם בדרך כלל בסכומים מגוחכים, מאד נמוכים, והם לא אפקטיביים ולא גורמים לשוק להשתגע.

לי דגן: לעומת זאת בביטוח חובה היינו צריכים להיכנס ולמצוא כל מיני פתרונות למקומות שאנשים לא מצליחים להשיג ביטוח.

אופיר פינס-פז: תסבירי לי איך זה יעבוד בחלופה שלך.

אופיר פינס-פז: את אומרת או ביטוח או הפקדת ערבות.

אופיר פינס-פז: מה זה הפקדת ערבות?

לי דגן: הפקדת ערבות מסוימת שאפשר יהיה לעשות בה שימוש אם וכאשר אותו גוף ייתבע ויצטרך לשאת בהוצאות.

אופיר פינס-פז: איזה ערבות?

אופיר פינס-פז: מי יקבע את גובה הערבות?

לי דגן: אפשר לקבוע את זה בתקנות, אפשר בחוק, זה לא משנה.

לי דגן: גם פה לא נכנסתם וקבעתם את התנאים.

אופיר פינס-פז: בביטוח לא קבענו את התנאים כי יש הסכם מול חברת ביטוח, להפך, רצינו לאפשר את מגוון הגמישות.

לי דגן: זה בסדר וזה נכון.

אופיר פינס-פז: אבל בערבות צריך להגיד כמה.

לי דגן: אם הדבר הזה יעבור כמו שהוא, מי שיהפוך להיות נותן הרישיון יהיו חברות הביטוח.

לי דגן: חברות הביטוח יוכלו לקבוע מי יוכל לקבל רישיון ומי לא.

לי דגן: התעריפים יעלו מאד, התנאים יהיו פחות טובים וזה לא ישרת לא את חברות האבטחה ולא את השוק כולו.

לי דגן: לכן זה דבר שלא נכון לעשותו.

אופיר פינס-פז: הבנתי את ההתנגדות אבל לא את ההצעה החלופית.

לי דגן: ההצעה החלופית אומרת, וזה קיים גם בחוקים אחרים זה לא דבר שהמצאנו עכשיו, שלחילופין יוחזק סכום כספי שישמש כערבות למקרה שאותה חברה תתבע וממנו ישולמו הפיצויים אם וכאשר יהיה צורך.

לי דגן: אותו כיס יישאר רק שהוא לא עושה את הביקוש לביטוח כל כך קשיח.

אבי כהן: הערבות באה להבטיח מקום שאתה חושש שהחברה לא תוכל לשלם.

אבי כהן: במקרה שלנו אני אישית לא חושב שזה מתאים , כי כשבן אדם נהרג, וזה הסיכון שאנחנו לוקחים פה, אתה יכול להגיע למיליונים.

אבי כהן: אז תדרוש מחברה לשים מיליונים בצד וזה כסף שמין שהיא לא יכולה להשתמש בו.

אופיר פינס-פז: יותר גרוע מביטוח.

לי דגן: גם ביטוח מוגבל.

אופיר פינס-פז: אבל אנחנו מאפשרים להם יותר מאופציה אחת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שיהיה ברור שהסכום שיהיה בצד אולי יהיה מיליונים, אין ברירה.

אופיר פינס-פז: שיבחר לעשות ביטוח.

לי דגן: זו חלופה עדיפה מבחינתנו ולו רק כי היא לא עושה את השוק עם ביקוש כל כך קשיח.

לי דגן: זו לא חלופה שאנחנו אוהבים אבל זה הרע במיעוטו.

גלי בן אור: הנושא הזה של חובת הביטוח עלה בדיון האחרון, בסוף הדיון, בעקבות ההערה של הדובר שאני מניחה שבא מחברת השמירה.

גלי בן אור: אני לא חושבת שהוצגו בפני הוועדה נתונים אמיתיים שאנחנו יכולים להתייחס אליהם.

אופיר פינס-פז: היו שלושה אנשים שנתנו לנו להבין שיש כאן בעיה.

אופיר פינס-פז: ולדימיר, מנהל חברת אבטחה גדולה בישראל שאמר שאצלו הוא מבוטח אבל יש חברות שלא מבוטחות ומשרד הפנים, שאמר שהוא יודע שיש תופעה שיש חברות לא מבוטחות.

אופיר פינס-פז: על הרקע הזה התקיים הדיון, אנחנו לא יכולים להשאיר את הפרצה הזו, זו פרצה מאד גדולה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לקבל את העמדה של משרד האוצר, היא עמדה שקולה ומאוזנת שמצד אחד לא גורמת לשוק להיכנס לסחרור סביב נושא הביטוח והיא מאפשרת אופציה אחרת.

אופיר פינס-פז: אבל האופציה האחרת חייבת להיות אמיתית, אם היא פיקטיבית אני לא אסכים.

אופיר פינס-פז: שיהיה ברור שחברה תצטרך לבחור בין הפקדה משמעותית לבין עשיית ביטוח.

אופיר פינס-פז: הביטוחים לא ממוטטים את השוק, עובדה, שחלק גדול, אולי רוב החברות מבוטחות נכון להיום, מתוך 400 חברות חלק גדול מבוטח.

קריאה: חלקם הגדול מבוטח, דווקא החברות הקטנות והלא מסודרות, לא מבוטחות.

אופיר פינס-פז: לא בטוח שלכל החברות הקטנות יש זכות קיום.

אופיר פינס-פז: כל אחד מחליט שהוא פותח חברה כי עושים שם כמה לירות, אין תנאים סוציאליים לעובדים, אין ביטוח, כתוצאה מזה יסגרו עשר חברות.

אופיר פינס-פז: תחרות היא דבר מצוין אבל היא צריכה להיות בין גורמים שיכולים להתחרות.

אופיר פינס-פז: אני בעד לקבל את הנוסח המשולב.

אופיר פינס-פז: ברמת הסכום, אני רוצה או שיקבע סכום, או שנאמר שהפיקדון חייב להיות בסדר גודל משמעותי, שייתן מענה לסיוע משפטי למאבטח.

אופיר פינס-פז: בחוק צריך שיהיה ברור למה הוא מכוון את השר בתקנות שלו, שהשר לא יכתוב שההפקדה צריכה להיות על סך 10,000 ₪ אז עשינו פיקציה, אני לא יודע איך תנסח את זה אבל זה צריך להיות ברור שזו לא אלטרנטיבה פיקטיבית אלא אלטרנטיבה אמיתית, ואז חברת השמירה עושה ביטוח או שהיא שמה כסף בצד.

אופיר פינס-פז: מי קובע את התקנות שר המשפטים או שר הפנים?

גלי בן אור: החוק הוא חוק של שר המשפטים, הוועדה לרישוי חוקרים פרטיים, שעברה השבוע תיקון שאמור לאפשר למשרד למנות יושב ראש מטעמה לוועדה הזו, התיקון עבר רק עכשיו.

גלי בן אור: כיוון שהנושא עלה כנושא חדש בישיבה הקודמת ולא היו הנציגים המתאימים, לא ועדת הרישוי ולא ממשרד האוצר, לא יכלה להידרש לזה, כרגע גם אין יושב ראש, הוא ימונה בימים הקרובים.

גלי בן אור: לנושא הזה יכולות להיות השלכות מאד משמעותיות לגבי חברות השמירה.

גלי בן אור: צריך לבחון את הנתונים בצורה יותר מעמיקה ואנחנו לא יכולים עוד לבחון את זה כיוון שהנושא חדש וכיוון שהוועדה כרגע לא מתפקדת.

גלי בן אור: נמצא כאן מרכז הוועדה שלומי פרידן, אבל כרגע הוועדה לא מתפקדת כיוון שאין יושב ראש.

אופיר פינס-פז: אתה מרכז את הוועדה הרבה זמן?

שלומי פרידן: לא.

שלומי פרידן: אני ממלא מקומה של עורכת דין ממשרד המשפטים ענת פפר שריכזה את זה, העניין לא בא לוועדה.

גלי בן אור: אין מחלוקת שהנושא נושא חשוב ונכבד וראוי להסדיר אותו.

גלי בן אור: מהניסיון שלנו בתביעות נזיקין עד היום, המדינה, שהיא נותנת את הרישיון, היא הנתבעת במרבית התביעות.

גלי בן אור: כך שהניזוקים, ככל שיש לא יוצאים מופסדים ושאין מי שילם להם.

גלי בן אור: אני לא בטוחה שהפתרון שמגובש כאן ייתן את המענה.

גלי בן אור: מצד אחד הוא יכול לפגוע בחברות הביטוח, אני לא בטוחה שאנחנו רוצים רק חברות שמירה גדולות, אני לא בטוחה שחברות השמירה הגדולות הן אלה שדווקא נותנים את התנאים היותר טובים לאלה שמועסקים בהם, יכול להיות שגם חברות שמירה קטנות עושים את זה בצורה טובה.

אופיר פינס-פז: יש 400 חברות זה לא מונופול, זה לא חברת שחמל, יש תחרות יפה.

אופיר פינס-פז: שחררנו את העובדים מלהיות צמיתים, אם הוועדה תראה שנפלה טעות, דלתנו תהיה פתוחה.

אופיר פינס-פז: יש לכם את התקנות של השר אם יש בעיה.

אופיר פינס-פז: אני מציע לתת לשר שלושה חודשים או שאתם רוצים יותר בגלל שהוועדה עוד לא פועלת.

גלי בן אור: נצטרך יותר זמן כי שייקח זמן לאתר יושב ראש למנות אותו ועד שייכנס לעניינים.

אופיר פינס-פז: אתם רוצים שהוועדה תדון בזה ותמליץ לשר?

תומר רוזנר: התקנות באישור ועדת חוקה כי זה חוק של ועדת חוקה.

אופיר פינס-פז: אז מה זה אצלנו?

גלי בן אור: שאלה טובה.

גלי בן אור: חוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה - - -

אופיר פינס-פז: בגלל שזה תיקון עקיף.

אופיר פינס-פז: בסדר, באישור ועדת חוקה.

גלי בן אור: אני רק רוצה לומר שנשקול להגיש הסתייגות לנוסח הסעיף, כיוון שזה חוק של שר המשפטים.

תומר רוזנר: צריך להגיד מה ההסתייגות.

גלי בן אור: לבטל את התיקון.

אופיר פינס-פז: אני מתפלא, לכאורה יכולתי לסיים את הדיון עוד בפעם שעברה ובגלל שרצינו להיות יותר מדויקים עשינו עוד דיון.

אופיר פינס-פז: פעם שעברה, זה יכול להיות במליאה להצבעה ולא הגשתם הסתייגות, עכשיו כשאנחנו מדייקים יותר ומייצרים נוסחה יותר נכונה, במקום לקבוע באופן שרירותי שלכולם תהיה חובת ביטוח, אז אתם כן שוקלים הסתייגות.

אופיר פינס-פז: זכותכם לשקול, אני מציע שתשקלו היטב.

גלי בן אור: אנחנו תמיד שוקלים היטב.

אופיר פינס-פז: אנחנו חוזרים לנושא אגרות.

אופיר פינס-פז: קיבלתי את המכתב מאגף התקציבים.

אופיר פינס-פז: פנינו לאגף התקציבים והגברת נטשה אפשטיין מאגף התקציבים הבהירה ליועץ המשפטי של הוועדה, תומר רוזנר כך: "בהתאם לבקשת יושב ראש ועדת הפנים, הנני מתכבדת להתייחס למהלך גיבוש תקנות בכוח הסעיף המסמיך כאמור משרד האוצר יבחן עניינית האם השירות הניתן מצדיק קביעת אגרה".

אופיר פינס-פז: זאת אומרת שמשרד האוצר בכלל אל בעמדה שהוא בעד האגרה.

אופיר פינס-פז: הוא ישקול אם צריך אגרה.

אופיר פינס-פז: אז במידה וכן, ייקבע תעריף בזיקה לשירות בגינו נדרש.

אופיר פינס-פז: "כמו כן משרד האוצר יבחן בחיוב מתן סיוע תקציבי, בהתאם לצרכים אותם יציג האגף לרישוי כלי ירייה במנהל האוכלוסין וזו במטרה להביא לטיפול יעיל בבקשות ובעררים בתחום כלי הירייה".

אופיר פינס-פז: מה שאומר בשפה קלה שהיא לא צריכה את האגרות בשביל זה.

אופיר פינס-פז: "חשוב לציין כי כבר בימים אלה נערכת עבודה בין אגף התקציבים באוצר לבין מנהל מינהל האוכלוסין במטרה לשפר את מתן השירות הניתן לאזרח", שאני בעיקרון מברך על זה.

אופיר פינס-פז: לכן הגעתי למסקנה שכל נושא האגרות אינו נחוץ ואינו נדרש, מצד אחד משרד האוצר בכלל לא גיבש את דעתו, אגב גם לא הוועדה המשותפת, לכאורה גם משרד הפנים לא גיבש את עמדתו, משום שהוועדה המשותפת לא קיבל ההחלטה שהיא בכלל רוצה אגרות בדבר הזה, אז זו החלטה משותפת של פנים ואוצר.

אופיר פינס-פז: הנושא לא עלה בוועדת אגרות לפי מה שאני מבין מהמכתב.

אופיר פינס-פז: דבר שני, אומר משרד האוצר שהוא מוכן בכל מקרה לתת כסף, הוא לא צריך את הכסף הזה מתקציבי האגרות מה שרצינו, רצינו לתת לכם כסף מפה.

אופיר פינס-פז: אומר משרד האוצר שאתם רוצים לתת את כספי האגרות למשרד הפנים, אנחנו מוכנים לתת למשרד הפנים בכל מקרה לשיפור וייעול השירות, ללא קשר לאגרות.

אופיר פינס-פז: לכן אנחנו יורדים מסעיף האגרות, אין סיבה בעולם להשית על הציבור את העניין הזה.

אופיר פינס-פז: זה שאתם רוצים מכשיר מול הציבור כדי שיהיו פחות פניות, אז אתם רוצים, לא יהיו פחות פניות.

אופיר פינס-פז: אתם חושבים שתפקיד הוועדה זה לסרס את הציבור?

אופיר פינס-פז: אתם טועים, תשיגו ארבעה עובדים שמשרד האוצר מוכן לתת ותענו יפה לציבור.

אבי כהן: יש גישה שאומרת שאפשר לבטל את כל האגרות את כל ההיטלים ואפילו את הארנונה, לגבות יותר מס הכנסה ולפזר את הכסף.

אבי כהן: כל מה שאנחנו גובים הולך לציבור, אפשר לבחון את זה.

אופיר פינס-פז: רעיון לא רע.

אופיר פינס-פז: מס הכנסה הוא מס צודק, יותר מארנונה.

אבי כהן: אני מכיר גישה כזו.

אופיר פינס-פז: כשאהיה שר אוצר אני אקים ועדה שתבדוק את זה.

אופיר פינס-פז: ..

אבי כהן: אחד החסרונות בגישה הזו אחד שאתה מוריד את כל התמחור מהשירותים שלך ואז השירותים מתקלקלים.

אבי כהן: במשרד הפנים, בהקשר של כלי ירייה, הוא לא היחיד שמתעסק עם כלי ירייה, יש אתנו את המשטרה צמודה, משרד בריאות, משרד המשפטים, זו מערכת שלימה, לכן ההיגיון שזה הולך לאוצר הוא היגיון בריא.

אבי כהן: כשכתבנו וביקשתנו את סעיף ההסמכה וזה לא הגיע לוועדת האגרות כי עדין לא הותקנו תקנות, זה סעיף הסמכה שהוא לפני התקנת תקנות.

אופיר פינס-פז: אז אני מבקש שזה יהיה בסדר הפוך.

אופיר פינס-פז: שאתם תדונו קודם האם באמת יש צורך בוועדת האגרות, ואחרי זה תחליטו שאתם עושים חוק.

אבי כהן: הצורך הוא צורך.

אבי כהן: אנחנו לא מסתכלים על העוגה, אגרה לפי הפסיקה היא זיקה לשירות, היא לא משקפת את השירות.

אבי כהן: בכלל לא צריך להיות אקוויוולנטיות במה שאנחנו גובים לקופת המדינה שגדלה ואז מתקננת אותנו.

אבי כהן: מאד חשוב לנו הנושא של אגרות על עררים כי אנחנו נמצאים בברוך שמי שמפסיד ממנו בסוף זה הציבור.

אבי כהן: כל בקשה הופכת לערר בגלל שזה בחינם.

אבי כהן: אני מזמין אתכם לקרוא את הפסיקה של בית המשפט לגבי אגרות משפט, יש פרוצדורה לפטור מאגרות משפט, מה בית משפט אומר על אגרות משפט, מבחינתו זו המסננת הכי יעילה כדי להביא אך ורק את הדיונים הענייניים.

אבי כהן: כשמגיעים ר הדיונים הענייניים אפשר לדון בהם ברצינות.

אבי כהן: היום יעקב עמית, הממונה, דן ב- 300 עררים בחודש.

אבי כהן: זה לא התפקיד המרכזי שלו.

אופיר פינס-פז: תנו לו עוד שני עובדים והכול יהיה בסדר.

אבי כהן: אנחנו חושבים שחייב להיות מחיר לשירות.

אופיר פינס-פז: למה אנחנו יושבים פה?

אופיר פינס-פז: גם לנו יש תפקיד והוא לאזן בין רצונות הממשלה לציבור.

אופיר פינס-פז: אנחנו מייצגים את הציבור, תחשוב שאתה מדבר עכשיו עם שבעה מיליון איש והיית אומר, אני רוצה אגרות, מי בעד?

אופיר פינס-פז: היית מקבל 6.5 מיליון אנשים שמצביעים נגד.

אופיר פינס-פז: כדי להשית עוד מס על הציבור אתה צריך לשכנע את חברי הוועדה כי אנחנו מייצגים את הציבור.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך שכשאני קורא את המכתב של אגף התקציבים של האוצר, משרד האוצר לא אוהב אגרות, הוא רוצה להוריד מיסים ולא להוסיף מסים.

אופיר פינס-פז: הוא לא אוהב את זה.

אופיר פינס-פז: אני לא בטוח בכלל שהם יאשרו, יכול להיות שאם תלחצו עליהם מאד ותבטיחו להוריד חמישה עובדים קבועים אז הם ישמחו לעשות אתכם דיל.

אופיר פינס-פז: אבל בעיקרון הם אל רוצים את זה.

אופיר פינס-פז: למה אני וחברת הכנסת טרטמן צריכים לרצות להוסיף עוד מס על הציבור כשאומר אגף התקציבים של האוצר שהוא הולך לתת ליעקב עמית עוד כסף.

אופיר פינס-פז: מה אתם רוצים?

אופיר פינס-פז: אז יש לכם 300 עררים בחודש, אז מה?

אופיר פינס-פז: זה לא 30,000 ולא 300,000 זה רק 300 בחודש, עוד שני עובדים והכול מסתדר.

אבי כהן: שירות שמשלמים עליו הוא שירות טוב יותר, כי הוא גורם ללקוח להתייחס ברצינות לעניין וגורם לנותן השירות להתייחס גם ברצינות לעסק, אנחנו יודעים מהחיים שככה זה עובד.

אבי כהן: היה לנו עכשיו מבצע איסוף כלי נשק מהציבור, המבצע ממשיך בגביית החובות של אותו ציבור כדי לגרום להם להחזיר את הנשקים.

אבי כהן: אנחנו יושבים מול האוצר והם אומרים לנו מה אתם צריכים בשביל המבצע הזה?

אבי כהן: אנחנו אומרים להם שאנחנו צריכים עוד עורך דין והוא מתקנן אותנו בהתאם למוטיבציה שלנו לגבות.

אופיר פינס-פז: אתה מצליח להתיש אותי, וזו מחמאה.

אופיר פינס-פז: מה האגרות שאתם מבקשים?

אבי כהן: על ערר ועל בקשה שנייה.

אבי כהן: יש לנו אינסטנציה מעין שיפוטית, לפני שמגיעים לבית משפט לעניינים מנהליים צריך ללכת ליעקב.

אבי כהן: אם פקיד רישוי אמר לך שהמשטרה אומרת - - -

אופיר פינס-פז: אז אתה רוצה גם על ערר וגם על בקשה שנייה.

אופיר פינס-פז: כמה כסף אתם רוצים על הערר?

אופיר פינס-פז: מה אתם רוצים ממשרד האוצר.

אבי כהן: נציע למשרד האוצר, כמו שעשינו בפעם הקודמת, להוציא דוח של רואה חשבון.

אבי כהן: זה יגיע אליך כי לפי התיקון לחוק, תיקון תקנות האגרות יגיע לוועדת הפנים, על הסכום תוכל להתווכח אתנו.

אסתרינה טרטמן: אני חושבת שאגרה אחת מתוך השתיים אפשר להשאיר ואת השנייה אפשר לוותר.

אסתרינה טרטמן: אגרת ערר היא דבר חשוב, אנחנו צריכים למנוע מהאנשים לבוא שוב ושוב להטריד ולהציק, אבל הבקשה השנייה תהיה פטורה.

יעקב עמית: אני רוצה להאיר כמה דברים, הרבה עבודה אנחנו משקיעים בהחזרי אגרות, אנשים שבשלב מסוים מפסיקים לרצות להחזיק בנשק, מחזירים את הנשק, מפקידים במשטרה ופונים אלינו לקבל החזר עבור היתרה ששילמו מראש.

יעקב עמית: המצב לא טוב כי אנחנו עוסקים יותר מידי בהחזרי אגרות, ממש בכמות אדירה.

יעקב עמית: היום, חלק מהציבור למד, מאחר וקשה לקבל, ואני לא יודע איך ישפיע חוק דרומי, למד שאם הוא לא מקבל בפעם הראשונה הוא יכול לפנות אין סוף פעמים, ומתיש אותנו.

יעקב עמית: ישנם אנשים שבאופן קבוע מגישים כמה בקשות בשנה.

אופיר פינס-פז: למה אתם לא מגבילים את מספר הערעורים?

אבי כהן: אלה בקשות לא עררים.

אבי כהן: על כל בקשה, כשהוא מקבל סירוב הוא יכול להגיש ערר.

אופיר פינס-פז: אז תגבילו את מספר הבקשות.

אופיר פינס-פז: למה אתם לא משנים את זה, שאדם יכול להגיש בקשה רק פעם בשנה.

אבי כהן: זו אפשרות, אם זו הערה של הוועדה אפשר לתקן את זה לגבי בקשה.

גלי בן אור: יש תבחינים שקובעים איך אדם רשאי לקבל כלי ירייה, מה העילות שבגינן הוא רשאי.

גלי בן אור: יכול להיות שבשלב מסוים הוא גר במקום מסוים שבגללו הוא לא יכול, אבל הוא עובר דירה למקום שהוא כן יכול.

גלי בן אור: אם במהלך אותה שנה הוא עושה את זה ותקבע הוראה שהוא לא יכול יותר מפעם בשנה, אתה תמנע ממנו למרות שמגיע לו.

תומר רוזנר: פעם בשנה בשל אותן נסיבות.

תומר רוזנר: מה שקורה הוא שמגישים שוב ושוב על אותו דבר.

אסתרינה טרטמן: כמו בבית משפט.

יעקב עמית: אז הוא מנסה כל פעם למצוא עילה אחרת.

גלי בן אור: גם סכום קטן, ברגע שאדם צריך לשלם גם עשרה שקלים...

אופיר פינס-פז: שכנעה אותי חברת הכנסת טרטמן ונלך על המודל שהיא הציעה, נאפשר לכם לגבות על ערר, להציע לנו סכום בתקנות, ועל בקשה שנייה לא.

אופיר פינס-פז: תהיו רשאים להציע הצעה בנוגע לפעם בשנה או פעם בחצי שנה.

גלי בן אור: אני מקווה שיהיה ברור שאם על ערר זה עולה כסף ועל בקשה שנייה לא, הם פשוט יגישו בקשה שנייה בלי ערר וישיגו את אותו דבר.

אסתרינה טרטמן: בקשה שנייה אחרי ערר פירושה ערר.

אסתרינה טרטמן: נעביר את זה מפסים משפטיים לפסים הגיוניים.

אסתרינה טרטמן: אדם מגיש בקשה וקיבל דחייה.

אסתרינה טרטמן: לפי גרסתך הוא יכול לפנות בשתי דרכים, אחת זה להגיש ערר ודרך שנייה זה להגיש בקשה שנייה, זו ניירת, פרוצדורה, בהיגיון אין הבדל.

אסתרינה טרטמן: גם בקשה שנייה פירושו של דבר שהוא מערער על הבקשה הראשונה.

אופיר פינס-פז: אני מודה לך חברת הכנסת אסתרינה טרטמן.

אופיר פינס-פז: אנחנו נאשר בנוסח הזה.

תומר רוזנר: הערה בעקבות ההערה של עורך דין כהן ממשרד הפנים, מכיוון שתעודות הרשאה לא ניתנות על ידי משרד הפנים, מה שחברותה שמירה נותנות למאבטחים, נכתב בנוסח המקורי שגם בגינה יוכל משרד הפנים לגבות אגרות, אבל מכיוון שהוא לא נותן אותם, צריך להשמיט אותן.

אבי כהן: רשמנו, זו הייתה טעות.

אופיר פינס-פז: אני מבקש להוסיף הסתייגות שלי שמבטלת את עניין האגרה על הערעור, ההסתייגות הזו תעמוד מול ההסתייגות הפוטנציאלית של משרד המשפטים.

אופיר פינס-פז: אם משרד המשפטים לא יגיש הסתייגות על הביטוח אני אוריד את ההסתייגות על העררים.

אופיר פינס-פז: אם משרד המשפטים יגיש הסתייגות אני אגיש הסתייגות על הערר.

אבי כהן: לא הבנתי, אמרת ששכנענו אותך.

אופיר פינס-פז: אמרתי שחברת הכנסת טרטמן שכנעה אותי, מבחינתי זו פשרה.

אסתרינה טרטמן: איתי הוא לא יכול להתקזז על הסתייגות כי אין לו.

אופיר פינס-פז: מבחינתי זו פשרה, באתי בעמדה לוועדה לבטל את העניין הזה.

אופיר פינס-פז: השתכנעתי לעשות פשרה ולהסכים לאגרה על הערר.

אופיר פינס-פז: השתכנעתי גם משום שזו דעתה של חברת הכנסת טרטמן, אנחנו שניים, וגם אם אני רוצה אחרת אני לא יכול להעביר את זה כי יש את הקול שלה.

אופיר פינס-פז: אבל בגלל שאני לא שלם עם זה אני שומר לעצמי את הזכות להגיש הסתייגות.

אופיר פינס-פז: אני אומר שאסיר אותה במידה ומשרד המשפטים לא יגיש הסתייגות על הביטוח, כי גם שם יש סוג של פשרה שמשרד המשפטים צריך לעשות ולהחליט שהוא יכול לחיות עם זה.

אופיר פינס-פז: אם משרד המשפטים וכל לחיות עם זה גם אני אוכל לחיות עם זה.

אופיר פינס-פז: אם הוא לא יוכל לחיות עם זה, גם אני לא.

אבי כהן: מה אני מודיע לשר הפנים?

אבי כהן: שמתקדמים או לא?

אבי כהן: רצינו לדעת אם אנחנו מגישים הסתייגות על הערר או לא.

אופיר פינס-פז: אז תגיש גם אתה הסתייגות.

אבי כהן: עכשיו אני תלוי בך ובמשרד המשפטים.

אופיר פינס-פז: אתה לא יכול, הכנסתי את זה לחוק.

גלי בן אור: הממשלה תשקול להגיש הסתייגות גם על הסעיף הזה.

יעקב עמית: לפני ההצבעה, חשוב שתדעו שמועד חידוש הרישיונות לכל חברות השמירה מתבצע ב- 1 ליולי השנה.

יעקב עמית: כך שאם קבעתם ששה חודשים לא נוכל לעקוף, אם תחליטו, אלא רק בעוד שנתיים.

אופיר פינס-פז: משרד המשפטים, תוכלו להתייחס להערה הזו?

גלי בן אור: נעקוף את זה אחרי, לגבי הביטוח.

יעקב עמית: שנתיים אחרי?

גלי בן אור: חיינו עם זה 60 שנה, אז יהיו עוד שנתיים.

אופיר פינס-פז: אולי אתם יכולים לצמצם את לוח הזמנים?

גלי בן אור: אני לא יכולה להתחייב על צמצום לוח הזמנים חסר כשאין ועדת רישוי, חסר יושב ראש וזה דבר מהותי, עושים את כל המאמצים כדי לחפש יושב ראש.

אופיר פינס-פז: הוא צריך להיות עובד מדינה או מחוץ למערכת.

גלי בן אור: מי שכשיר להיות שופט, לא חייב להיות מהמערכת.

שלומי פרידן: יש כמה מועמדים, זה עניין של כמה ימים, צריך לכנס את הוועדה להביא את זה בפניה ולקבל עמדה.

גלי בן אור: תוך ששה חודשים, אם נפעל מהר נוכל לעשות את זה קודם לכן.

גלי בן אור: אני לא יוכל להתגמש על סעיף שאני לא מופקדת עליו.

אופיר פינס-פז: אז מי מופקד עליו, זה משרד המשפטים?

אופיר פינס-פז: אפשר ארבעה חודשים?

גלי בן אור: שיהיה ארבעה חודשים.

אופיר פינס-פז: ננסה ארבעה חודשים ואז אולי תצליחו לאכוף את זה.

אופיר פינס-פז: אני מאד מודה לך.

גלי בן אור: הערה ניסוחית, בתיקון, כשאנחנו מוסיפים את 5 (ד) רבתי לגבי רישיון מדריך ירייה, נקבע תנאי שהוא לא יכשיר ולא יאמן אדם, הכול בכפוף לסעיף 7 (ח) רבתי לחוק.

גלי בן אור: 7(ח) רבתי לחוק הוא סעיף שקובע שלא יתאמן אדם בירי מכלי ירייה מחוץ למטווח קליעה.

גלי בן אור: זה רלוונטי לסעיפים רבים בחוק ולא בכולם נקבעה בתוך הסעיף הספציפי שמסמיך את הכפיפות לסעיף הזה.

גלי בן אור: הסעיף הוא בחוק ומן הסתם כולם כפופים לו.

גלי בן אור: אני מציעה שנוריד את זה מכאן, זה עלול לעורר בעיות לגבי הפעולות האחרות לפי החוק.

תומר רוזנר: הסיבה שהכנסתנו את הסעיף הזה היא הסיבה שבו ברישא של הסעיף נאמר שמי שנותן את הרישיון רשאי לאפשר את האימון בכל מקום אחר, מה שלא נאמר בשום סעיף אחר בחוק.

תומר רוזנר: לכן צריך להבהיר שמי שנותן אתה רישיון לא יכול להתיר אימונים בכלי ירייה מחוץ למטווח.

גלי בן אור: אני חושבת שזה זה עלול לעורר בעיות של פרשנות לגבי סעיפים אחרים, למשל ירי בצה"ל.

אבי כהן: אם רק לגבי 1 אתה אומר שהוא כפוף ל- 7(ח) שברור שכל האחרים גם כפופים - - -

תומר רוזנר: הסיבה שפה נאמר במפורש שמי שנותן את הרישיון קובע את המקום שבו מתאמנים.

גלי בן אור: אבל גם הוא כפוף להוראות החוק.

תומר רוזנר: לא, אם יש לו הסמכה מפורשת הוא יכול לתת בכל מקום שהוא רוצה.

תומר רוזנר: לא נאמר את זה בשום סעיף אחר בחוק.

אופיר פינס-פז: זה עניין למשפטנים.

אבי כהן: לגבי האגרות.

אבי כהן: אם אפשר שתעביר את הסעיף ונתחשבן אחר כך.

אופיר פינס-פז: אני מעביר את הסעיף.

אבי כהן: בלי כל ההסתייגויות.

אבי כהן: ..

אופיר פינס-פז: זה בגלל גלי, אני חושב שאתם לא צריכים להגיש הסתייגות, אבל בסדר.

גלי בן אור: צריך לבדוק את זה, אני לא בטוחה שהחלופה שאגף שוק ההון הציע כאן, יכול להיות שהיא נכונה מבחינתם.

אופיר פינס-פז: קיבלתי את עמדתם.

גלי בן אור: הנושא חדש שעלה בישיבה הקודמת.

אופיר פינס-פז: אי אפשר שיהיו אנשים בלי ביטוח או בלי חלופת ביטוח.

אופיר פינס-פז: יש דברים שהדעת לא סובלת, יכול להיות שזה לא מושלם, יבוא יום ותעשו את זה יותר מושלם ונטפל בזה.

גלי בן אור: אני בטוחה שהכוונה טובה, הדבר היחיד שאני חוששת ממנו שזה עלול לגרום יותר נזק מתועלת.

גלי בן אור: בגלל שלא הייתה עבודת מטה מספיקה אני מרגישה שהנושא הזה לא נבחן בממשלה.

אופיר פינס-פז: זכותכם לבחון הסתייגות.

אופיר פינס-פז: , אני לא יכול למנוע את זה מכם.

ולדימיר סברדלוב: אני רוצה להזכיר לחברים ולנציג משרד המשפטים שלפני פרוטוקול מישיבת ועדת הפנים על חוק סמכויות ביטחון ציבור, לפני שנתיים וחצי ב- 27 ביולי 2005.

ולדימיר סברדלוב: כתוב במפורש דברים מפי הנציגה של משרד המשפטים, בתוך 90 יום לסגור עניין עם הביטוח.

ולדימיר סברדלוב: עורכת דין גוטליב.

גלי בן אור: עורכת דין גוטליב במועד שאתה מציין, הייתה נציגת המשרד לביטחון פנים ולא נציגת משרד המשפטים.

ולדימיר סברדלוב: באותה ישיבה היא הציגה את משרד המשפטים.

ולדימיר סברדלוב: כתוב את זה מפורשות בפרוטוקול.

אופיר פינס-פז: רחל גוטליב היא משפטנית מוערכת.

ולדימיר סברדלוב: זה זלזול בסמכויות של הוועדה.

ולדימיר סברדלוב: היו צריכים להחליט לפני שנתיים וחצי.

אופיר פינס-פז: היא אמרה "אנחנו במשרד המשפטים", זאת אומרת שהיא הייתה במשרד המשפטים, נזמן דיון במשרד המשפטים ונבחן את סוגית הביטוח, למשל לגבי חובת ביטוח, ונבוא על פתרון.

גלי בן אור: היא הייתה אז במשרד לביטחון פנים.

גלי בן אור: היא אכן עברה למשרד המשפטים רק מאוחר יותר.

אופיר פינס-פז: כתוב בפרוטוקול, אלה עובדות.

גלי בן אור: אני אבדוק אתה את זה.

אופיר פינס-פז: אין מה לדבר אתה, משפטנית בכירה במשרד המשפטים אמרה לפני שנתיים וחצי שהם יבואו עם פתרון וזה לא קרה.

אופיר פינס-פז: עכשיו אנחנו מנסים לגבש פתרון אז אל תטרפדו את זה.

אופיר פינס-פז: מי בעד הסעיפים כפי שגובשו בוועדה?

אופיר פינס-פז: בעד – רוב נגד – אין נמנע – אין הסעיפים התקבלו.

אופיר פינס-פז: אני מגיש הסתייגות על תנאי.

אופיר פינס-פז: תודה רבה הישיבה נעולה.