ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 643, 2008-02-12 12:05

סטס מיסז'ניקוב: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו בדיון מהיר, לבקשתו של חבר הכנסת מוחמד ברכה בנושא ביטול התקשרויות של קופות החולים עם בתי מרקחת פרטיים בשפרעם.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: אמנם בסדר היום הנושא מיוחס לשפרעם אבל התופעה היא מעבר לשפרעם, כך נוכחתי לדעת מאוחר יותר אחרי שהעליתי את הנושא.

מוחמד ברכה: בחודש אוגוסט נפתח סניף של הסופר פארם בשפרעם.

מוחמד ברכה: עד אז כל קופות החולים התקשרו עם בתי מרקחת פרטיים.

מוחמד ברכה: בששת החודשים שעברו מאז בוטלו חוזים עם בתי המרקחת הפרטיים בשפרעם ומפנים את כולם לסופר פארם.

מוחמד ברכה: לדעתי זה דבר שפוגע באנשים שנתנו לתושבים שירות במשך שנים רבות, זה פוגע בפריסה של בתי מרקחת זמינים לציבור בשכונות שונות כי הסופר פארם נמצא במקום מסוים, זה פוגע בעיקרון השוויון כאשר בתי המרקחת הפרטיים פעלו על פי אותם תנאים שמבקשים מהסופר פארם.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש כאן דבר לא מוצדק לחלוטין.

מוחמד ברכה: היות וקופות החולים אינן פועלים במנדט פרטי אלא במנדט ממלכתי-ציבורי, הן מקבלות את התקצוב הציבורי מהמדינה לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי והן בעצם מוציאות את החוק הזה לפועל.

מוחמד ברכה: על כן אין פה טענה שמדובר בעסק פרטי שמשוחרר משיקולים כאלה ואחרים.

מוחמד ברכה: אני חושב שהמגמה הזאת שקיימת, התרת התקשרויות עם בתי מרקחת פרטיים ולתת מונופול לסופר פארם, הוא דבר שלא מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: אני מברך על פתיחת הסופר פארם בשפרעם ובכל מקום, כי הוא גם קולט עובדים והוא מהווה שירות לציבור, אבל לא יתכן שהוא יקבל מונופול בשירותי אספקת תרופות לציבור כאשר קופות החולים מפנות אך ורק אליו.

ראובן ריבלין: אמרת שבהתחלה היה מדובר בשפרעם אבל נוכחת לדעת שמדובר גם במקומות אחרים.

ראובן ריבלין: האם הדבר הזה הוא אופייני לאזורים של המגזר הערבי?

מוחמד ברכה: לא הייתי רוצה לומר דבר כזה.

ראובן ריבלין: האם יכול לקרות דבר כזה בתל-אביב?

מוחמד ברכה: אני לא יודע.

יצחק בן ישראל: כן, קורה.

יצחק בן ישראל: גם בשרון זה קורה.

מוחמד ברכה: ברשות היושב-ראש, אני מציע שנשמע את אחד הרוקחים שהוא מנכ"ל הסתדרות הרוקחים.

יוסי שניר: המצב הוא חמור מאוד וזאת מסיבה פשוטה – התלות של בתי המרקחת שהם עסקים קטנים בקופות החולים היא תלות מוחלטת.

יוסי שניר: המחוקק נתן לקופות החולים את הכוח העצום.

ראובן ריבלין: האם קופות החולים יכולות לבטל את ההסכמים שהן עשו בלי הודעה?

יוסי שניר: ההסכמים עם הסכמים שלא עברו בתי דין לחוזים אחידים למרות שהם הסכמים שצריכים לעבור בתי דין לחוזים אחידים ולהיות שקופים.

ראובן ריבלין: הן יכולות לחזור בהן בתוך הודעה של כך וכך ימים?

יוסי שניר: כן.

יוסי שניר: קופות החולים למעשה הן הלקוחות היחידים של בתי המרקחת, בעיקר במקומות כמו שפרעם, מקום שהרמה הסוציו-אקונומית היא לא גבוהה ואנשים באים לבתי המרקחת לקחת בעיקר תרופות.

יוסי שניר: לכן התלות היא מוחלטת.

יוסי שניר: אם קופת חולים זו או אחרת מפסיקה את ההתקשרות עם בית מרקחת, היא גוזרת עליו כליה כלכלית וזה מה שקרה בשפרעם.

יוסי שניר: למעשה שתי קופות חולים בעיקר – כללית ולאומית – הפסיקו את הפעילות שלהן עם בתי מרקחת פרטיים ויצרו התקשרות עם הסופר פארם, הן עכשיו גזרו כליה על בתי מרקחת אחרים.

ראובן ריבלין: זה זול יותר לקופת החולים?

מוחמד ברכה: זה לא יותר זול.

סטס מיסז'ניקוב: אם כן, מה הסיבה?

יוסי שניר: למיטב ידיעתנו, החוזים שהיו עם בתי המרקחת הפרטיים היו יותר מחמירים מאשר החוזה עם סופר פארם.

יוסי שניר: כנראה שהסופר פארם – אני יכול לשער – התנה את ההתקשרות ואמר שהיא תהיה רק אתו.

יצחק בן ישראל: יש כאן ודאי אינטרס כלכלי.

יצחק בן ישראל: קופת חולים מרוויחה מזה.

ראובן ריבלין: להרוויח היא לא יכולה להרוויח.

סטס מיסז'ניקוב: חסכון זה גם רווח.

יוסי שניר: נוצר כאן מצב קשה מאוד לבתי המרקחת.

מוחמד ברכה: הם מתקשרים עם בתי המרקחת הפרטיים על פי תנאים שקובעת קופת החולים.

מוחמד ברכה: זה לא נושא של התדיינות בין לבין.

ראובן ריבלין: כנראה בסופר פארם היא מקבלת תנאים יותר טובים.

יוסי שניר: הם לא הציעו את אותה הצעה לבית המרקחת.

יוסי שניר: אם הכל היה שקוף היו באים ואומרים שזאת ההצעה ומבקשים את אותה הצעה.

יוסי שניר: אם זה היה, זה היה משהו אחר.

ראובן ריבלין: כך זה בתחרות.

יוסי שניר: נוצר כאן מצב שפוגע בתושבים.

יוסי שניר: אם התושבים חייבים עכשיו להתנייד לסוף העיר, הם נפגעים וזה בניגוד לחוק בריאות ממלכתי שאומר שהשירות צריך להינתן במרחק סביר.

יוסי שניר: הדבר הזה קורה בהרבה מקומות ולא רק בשפרעם.

יוסי שניר: אנחנו מבקשים שהיות ומדובר בגוף ממלכתי ציבורי, הוא חייב לפעול בהוגנות ובשקיפות.

יוסי שניר: הוא חייב לתת חוזה אחיד שיעבור את בית הדין לחוזים אחידים ויציג את זה בפני כולם, וכל מי שירצה להצטרף לחוזה שלו, יוכל להצטרף ללא אפליה.

יוסי שניר: אפליה היא דבר גרוע מאוד.

יוסי שניר: היום בתי המרקחת בשפרעם מאוימים ללכת לכליה והסיבה לכך בעיקר משום שקופת חולים כללית וקופת חולים לאומית מחזיקות בערך שני-שליש מהתושבים שם, כך שבעצם הם גורמים לחיסול העסקים הקטנים.

יוסי שניר: אנחנו מבקשים שתינתן הזדמנות שווה לכולם ושלא יחסלו את העסקים הקטנים לאחר שירות של שנים רבות.

קריאה: אני בעל בית מרקחת משפרעם שלקחו לי את החוזה עם קופת חולים לאומית.

קריאה: אני מחזיק את המכתב שלהם שמדבר על סיום התקשרות ובמכתב לא מצוינת כל סיבה שהיא לסיום ההתקשרות: "אנחנו מודים לך על השירות שנתת לנו במשך 12 שנים".

סטס מיסז'ניקוב: על פי החוק הם לא חייבים לתת לך סיבה.

קריאה: בסדר, אבל מישהו שאל מה הסיבה לביטול החוזה.

קריאה: המכתב הזה נשלח לעוד שלושה בתי מרקחת אצלנו בשפרעם וגם במכתבים האלה לא מצוינת הסיבה לביטול.

קריאה: יש לנו 10 בתי מרקחת בשפרעם אבל אנחנו יודעים שהמכתבים אליהם בדרך.

רינה: לא.

קריאה: בנוסף לכך היה לנו עוד בית מרקחת אחד שעבד עם קופת חולים כללית שגם ממנו נלקח החוזה וניתן אוטומטית לסופר פארם.

קריאה: התמונה היא ברורה.

קריאה: כאן יש העדפה של גוף כלכלי גדול שנכנס אלינו לכפר.

קריאה: אני שירתתי את קופת חולים במשך 12 שנים ויש כאלה ששירתו אותה במשך 10 שנים ועכשיו אומרים לנו ללכת הביתה.

קריאה: עשינו מה שהתבקש מאתנו אבל עכשיו אנחנו צריכים ללכת הביתה וזה ללא סיבה.

קריאה: הם טוענים שהם מפסיקים את החוזים אתנו בגלל קיצוצים אבל בזמן הזה קופת חולים לאומית נתנה אוטומטית את החוזה לסופר פארם וכך גם קופת חולים כללית.

קריאה: זאת אומרת שעניין הקיצוצים הוא לא ריאלי.

קריאה: אם אתם רוצים לקצץ, אל תתנו לסופר פארם.

עמוס בן-צור: אני היועץ המשפטי של כללית שירותי בריאות שמטפל בנושא הפארמים בעשר השנים האחרונות ואנחנו מכירים את הנושא היטב, כולל ניסוח החוזים.

עמוס בן-צור: נכון שעל פי חוק בריאות ממלכתי תפקידנו לתת שירותי בריאות בצורה המיטבית ביותר תוך ניצול נכון של המשאבים שעומדים לרשותנו.

עמוס בן-צור: שירותי בריאות כללית מחזיקה 450 בתי מרקחת בבעלותה שנמצאים בפריסה ארצית וכאשר אנחנו מתפעלים, מממנים ונותנים שירות לכלל האוכלוסייה.

עמוס בן-צור: מעבר ל-450 בתי המרקחת האלה יש כ-200 בתי מרקחת פרטיים והחלוקה בין הפרטיים לבין הרשתות לא השתנתה בצורה דרמטית בשנים האחרונות, כך שמבחינתנו מה שנאמר, העובדות לא נכונות.

עמוס בן-צור: יש כ-120 בתי מרקחת פרטיים וכ-80 פלוס פארמים.

ראובן ריבלין: בשפרעם יש מישהו שקשור לקופת חולים כללית?

עמוס בן-צור: מיד נדבר על שפרעם.

עמוס בן-צור: בשפרעם יש שני בתי מרקחת בבעלות של שירותי בריאות כללית.

עמוס בן-צור: קודם היה בית מרקחת שהיה כחמש דקות מהמרפאה שלנו.

עמוס בן-צור: השיקול היחיד שמנחה אותנו הוא טובת הציבור ומתן שירות מיטבי ולכן ביטלנו את ההסכם אתו – על פי ההסכם אתו מותר לנו לעשות זאת – מתוך ראייה שכרגע – וקודם לא היה – יש שירות טוב במשך 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע, במרכז הכפר כאשר קודם לא היה שם שירות של בתי מרקחת למבוטחי כללית.

עמוס בן-צור: רק לסבר את האוזן, מתוך כ-40 אלף תושבי שפרעם, כ-20 אלף הם חברי כללית.

עמוס בן-צור: השיקול שלנו אם כן הוא שהפריסה כרגע היא הרבה יותר טובה מאשר הייתה קודם, השירות שניתן עכשיו – אני מדבר רק עלינו ואנחנו ביטלנו חוזה אחד עם בית מרקחת אחד – הוא טוב יותר.

עמוס בן-צור: החלפנו בית מרקחת אחד שהיה סמוך מאוד משירות טוב שניתן על ידינו לבית מרקחת אחר שנותן שירות טוב יותר במרכז הכפר.

מוחמד ברכה: אמרו לך את הדברים האלה או שאתה יודע על מה אתה מדבר?

עמוס בן-צור: אני יודע על מה אני מדבר.

מוחמד ברכה: כאשר אתה אומר מרכז, אתה יודע על מה אתה מדבר?

עמוס בן-צור: אני עונה לך שוב.

מוחמד ברכה: אתה לא יודע על מה אתה מדבר.

מוחמד ברכה: אתה קובע את המרכז בצד המערבי של העיר שפרעם, איפה שהסופר פארם.

קריאה: שכונת אל-עזר היא בקצה המערבי.

עמוס בן-צור: שיקול הדעת שלנו הוא שיקול של שירות ואין שום שיקול אחר.

עמוס בן-צור: לראיה אני יכול לתת לכם דוגמאות.

ראובן ריבלין: מלבד אותו בית מרקחת שביטלתם את החוזה אתו, כמה עוד בתי מרקחת משרתים אתכם?

עמוס בן-צור: אף לא בית מרקחת אחד.

ראובן ריבלין: היה לכם אחד.

עמוס בן-צור: הוא היה אחד.

ראובן ריבלין: אם כן, ביטלתם 100 אחוזים.

עמוס בן-צור: לא, העברנו מאחד לשני.

ראובן ריבלין: העברתם לסופר פארם.

ראובן ריבלין: אם הסופר פארם קרוב מאוד למקום שלכם והוא קרוב מאוד גם לבית מרקחת, לשם מה הייתם צריכים להעביר מבית המרקחת לסופר פארם?

עמוס בן-צור: זה לא המצב.

עמוס בן-צור: אני מניח שאנשי הסופר פארם יודעים איפה הם פותחים.

עמוס בן-צור: אגב, הייתה כאן בקשה גם מהמגזר, לפי מה ששמענו, שרצו במשך שנים שיפתחו סופר פארם בשפרעם ובסופו של היום השיקול שלנו הוא שיקול ענייני של שירות.

עמוס בן-צור: השירות שניתן בסופר פארם הוא שירות טוב יותר מאשר נתנו קודם לכלל התושבים.

מוחמד ברכה: אני לא מסכים.

עמוס בן-צור: בכפר יאסיף יש סופר פארם – זה לא סוד שרשת סופר פארם לוחצת עלינו לפתוח שם ולהעביר את זה מבתי מרקחת פרטיים, אבל אנחנו לא עושים את זה.

עמוס בן-צור: כנ"ל באום אל פאחם.

עמוס בן-צור: הסיבה היא מאוד פשוטה.

עמוס בן-צור: אנחנו שוקלים שיקול ענייני של פריסה ומתן השירות הטוב ביותר.

עמוס בן-צור: אם אתם רוצים דוגמאות אחרות – מזרח ירושלים ומקומות אחרים – אפשר לתת אותן.

חיים אורון: כך זה גם במגזר היהודי?

עמוס בן-צור: ודאי.

עמוס בן-צור: השיקול הוא ענייני.

רינה: בשפר

רינה: עם יש 10 בתי מרקחת, בכללם סופר פארם.

רינה: אנחנו מתקשרים או מבטלים התקשרות הן מסיבת מתן שירות למבוטחים וגם מבחינות כלכליות.

רינה: כל בית מרקחת שעובד אתנו, אנחנו בודקים האם זה משתלם, האם צריך אותו או לא צריך אותו.

רינה: עשו בדיקה כזאת והגיעו למסקנה שיש פה כפילות.

רינה: יש בתי מרקחת סמוכים אחד לשני ולכן ביטלנו.

רינה: כל בית מרקחת שבוטל, יש מענה למבוטחים לידו.

יצחק בן ישראל: מתי עשו את זה?

מוחמד ברכה: אחרי פתיחת הסופר פארם.

רינה: המכתבים יצאו בדצמבר.

יוסי שניר: בית המרקחת שבוטל החוזה אתו היה שם.

יוסי שניר: הסופר פארם הגיע אחריו.

יוסי שניר: מדוע ביטלתם?

קריאה: עכשיו נזכרתם שיש כפילויות?

רינה: כן.

מוחמד ברכה: כאשר נפתח הסופר פארם פתאום התחלתם לחשוב על פריסה יותר נכונה.

רינה: הסופר פארם הוא אחד מבתי המרקחת שנשארו אתנו בהתקשרות מתוך שישה.

רינה: ישנם שישה בתי מרקחת שהם בהתקשרות עם לאומית בשפרעם.

קריאה: כמה היו קודם?

רינה: עשרה.

חיים אורון: הבעיה של הסופר פארם היא בעיה של המרכולים וחנויות המכולת.

חיים אורון: אני לא יודע איך אנחנו עוצרים אותה.

מוחמד ברכה: אין מונופול במרכולים.

מוחמד ברכה: אתה לא חייב לקנות גבינה במקום מסוים, אבל כאן אתה חייב לקבל שירותי בריאות מקופות החולים.

מוחמד ברכה: אין לך אפשרות לממש את חוק ביטוח בריאות ממלכתי דרך רופא פרטי.

חיים אורון: הם אומרים שיש חמישה בתי מרקחת.

חיים אורון: אם הסופר פארם היה בלעדי בשפרעם, זה משהו אחר.

חיים אורון: עמוס מקבלים אצלנו בשני בתי מרקחת שלנו שירות מצוין.

יצחק בן ישראל: אני מבין שהמצב היום בשפרעם הוא כזה שיש חמישה בתי מרקחת פרטיים וסופר פארם אחד.

סטס מיסז'ניקוב: יש עשרה בתי מרקחת.

רינה: שישה, חמישה וספר פארם, הם אלה שקשורים ללאומית.

יצחק בן ישראל: לכללית זה רק הסופר פארם.

עמוס בן-צור: לא, יש לנו בבעלות שני בתי מרקחת.

יצחק בן ישראל: אבל במגזר הפרטי רק הסופר פארם.

מוחמד ברכה: דווקא מבחינת הסמיכות, הסופר פארם קרוב לאחד מבתי המרקחת של קופת חולים.

סטס מיסז'ניקוב: קופת חולים מכבי כמעט ולא קיימת במגזר הערבי.

סטס מיסז'ניקוב: היא קיימת בצורה מינורית מאוד.

יצחק בן ישראל: אבל הם לא נהגו כמו לאומית וכללית.

סטס מיסז'ניקוב: כי הם כמעט ולא קיימים במגזר.

עמוס בן-צור: כדאי לציין שהשירות שנותן הסופר פארם לעומת בית המרקחת הפרטי הוא טוב יותר.

עמוס בן-צור: הסופר פארם פועל שבעה ימים בשבוע וזה השיקול שמנחה אותנו.

עמוס בן-צור: שנית, בסופר פארם עובדים שלושים תושבי המקום.

יוסי שניר: בבית המרקחת של הסופר פארם לא עובדים שלושים אנשים אלא בחנות כולה.

יוסי שניר: בבית המרקחת עובדים מספר רוקחים, אותו הדבר כמו בבית מרקחת פרטי.

קריאה: במקום בו נפתח הסופר פארם נמצא בית המרקחת שלנו.

קריאה: אני במרחק עשרה מטרים ממנו וצריך רק לעבור את הכביש.

עמוס בן-צור: אנחנו לא עבדנו אתך.

קריאה: אז השיקול שלך של המיקום הוא לא נכון.

קריאה: אם היית מחפש שיקול של מיקום, היית פונה אלי.

סטס מיסז'ניקוב: עבדתי במסגרת קופת חולים הרבה שנים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא חושב שהוועדה יכולה להתערב בשיקול של הקופה עם מי להתקשר, אם זה עם סופר פארם, כיוון שזאת רשת ואז הפריסה יותר רחבה, או לא.

סטס מיסז'ניקוב: לוקחים בחשבון גם ישובים אחרים ולא רק את הישוב הזה, ויש גם שיקולים אחרים שהם אצל הקופה והם שיקולים שלה.

סטס מיסז'ניקוב: אני חושב, מבחינת השוק החופשי, שאם הלקוח מרגיש לא נוח שהקופה משרתת אותו בצורה "לקויה", הוא יעניש אותה בזה שהוא יעזוב את הקופה ויעבור לקופה אחרת.

סטס מיסז'ניקוב: בואו ניתן ללקוחות לבחור לעצמם האם הנגישות והנוחות נפגעה או שלא, אבל אני לא חושב שאנחנו יכולים להכריח את הקופה לעבוד עם בתי המרקחת הפרטיים.

חיים אורון: היות שאני טיפה יותר סוציאליסט ממך, אני רוצה בכל זאת לשאול מה קורה לקופת חולים, מה המחיר שאתם ממשיכים התקשרות ומה העלות.

חיים אורון: הרי בסופו של דבר אם הציבור לא יבוא אליו לקנות את התרופות, הרי לא תשלמו לו.

חיים אורון: מה המשמעות של הביטול.

חיים אורון: אני מבין שיש לכם שיקולים, אבל מה הנזק?

חיים אורון: הציבור יחליט אם הוא רוצה לקנות בסופר פארם כי הוא יותר יפה, כי הוא רוצה לקנות גם בונבוניירה וגם תרופה, והוא ילך לשם.

חיים אורון: כאן אנחנו לא מתערבים.

חיים אורון: למה ביטלתם את ההתקשרות?

חיים אורון: מה ההתקשרות עולה לכם בכסף שביטלתם אותה?

ראובן ריבלין: כמה חוסכת קופת החולים?

רינה: יש עלויות להתקשרות, גם עלויות של חיבור שלהם ON LINE, גם עלויות לוגיסטיות וגם עלויות של בקרה.

קריאה: איזה עלויות לוגיסטיות?

חיים אורון: אני מסכים עם היושב-ראש שוועדת הכספים לא יכולה לנהל את שוק בתי המרקחת בארץ.

עמוס בן-צור: אצלנו השיקול הוא אחרת לגמרי.

עמוס בן-צור: צריך להבין שבתי המרקחת, גם הסופר פארם וגם בית המרקחת הפרטי, הסחורה שנמצאת שם היא שלנו, זה בקונסיגנציה.

קריאה: אתה יכול לעשות אותו הדבר בבית מרקחת פרטי.

עמוס בן-צור: לא היה דבר שהנחה אותנו במובן הצר של כסף אלא התועלת בציבור.

עמוס בן-צור: זה הדבר היחיד שמנחה אותנו.

חיים אורון: קופת חולים כללית שונה גם בבתי חולים, גם בבתי מרקחת וגם ברופאים.

חיים אורון: אני מבוטח בקופת חולים ולפעמים זה טוב מאוד, לפעמים זה פחות טוב, אבל זה לא הנושא עכשיו.

חיים אורון: כאשר הקופה עזבה את ההסתדרות אני הייתי הגזבר של ההסתדרות והייתי מעורב.

חיים אורון: המבנה הוא שונה ולכן ההשוואות הן לא השוואות.

חיים אורון: עולה כאן מקרה פרטי, אני לא יודע אם נפתור אותו כפתרון גלובאלי, אבל אם זה לא נושא, יש אנשים ששירתו אתכם 12 שנים, יכול להיות שיתברר שהלקוחות בשפרעם יאמרו בעוד שנתיים-שלוש שהם מעדיפים את הסופר פארם ואז לא תהיה ברירה.

חיים אורון: אבל אם זאת לא הוצאה, כל ההתקהלות הזאת אולי תיפתר.

סטס מיסז'ניקוב: זאת המלצה.

סטס מיסז'ניקוב: אתה מבין שזה בגדר של המלצה.

קריאה: זאת פרנסה שלנו.

קריאה: זאת לא התקהלות.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו כוועדת כספים יכולים להמליץ לקופות החולים לבחון את הנושא הזה, אבל כמו שמפטרים בכאב עובד שעבד 30 שנים ואפילו בלי סיבה נראית לעין, הוא מקבל פיצויים כאלה או אחרים, במקרה הזה גם הפיצויים לא מגיעים כי לא היה תנאי כזה בהתקשרות, עם כל הכאב זה השיקול של הגוף המתקשר.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו רק יכולים באמת לפנות לקופת חולים כללית ולאומית בבקשה לבחון מחדש את ההתקשרות עם בתי מרקחת פרטיים.

עמוס בן-צור: אני מדגיש ואומר שלא השתנה היחס.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו רק פונים אליכם.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו לא יכולים להכריח אתכם ולא יכולים לנהל את השוק.

ראובן ריבלין: אני רוצה להבין דבר אחד.

ראובן ריבלין: אני הקמתי עסק בשפרעם, עמלתי, טרחתי, השקעתי, והיו לכם במשך שנים את הרווח מכך שאני הקמתי עסק ואתם ואני שיתפנו פעולה.

ראובן ריבלין: הנה לפתע פתאום וביום אחד אתה מודיע לי שאתה שובר את מטה לחמי.

ראובן ריבלין: למה שקופות החולים, כקופות ציבוריות, יאמרו שהמצב השתנה, יאמרו שנותנים לכם עכשיו ארבע שנים, ושתדעו לכם שהשוק יעשה את שלו.

ראובן ריבלין: לפעמים החברה והציבור רוצים גם בקיומם של מרכזי קניות לטובת ולרווחת האזרחים.

ראובן ריבלין: הכושי עשה את שלו והכושי יכול ללכת?

ראובן ריבלין: אני מתכוון כושי במטפאורה, שלא תהיה כאן איזושהי קונוטציה.

ראובן ריבלין: אתם באים כהרף עין ומבטלים חוזים אחרי שהבן אדם במשך 12 שנים שירת את הקופה.

ראובן ריבלין: אנחנו עומדים לצדכם כאשר אתם צודקים בטענותיכם מול המדינה, אבל מדוע הדבר הזה קורה ומדוע אתם מודיעים זאת לאנשים אחרי כל עמל כפיהם במשך שנים?

ראובן ריבלין: תנו להם תקופת מעבר, תנו להם אפשרות אולי לשפר, להיכנס אתכם ON LINE.

ראובן ריבלין: תנו להם את ההזדמנות.

ראובן ריבלין: דרך אגב, חיים אורון אמר דברים נכונים.

ראובן ריבלין: תנו לציבור את ההזדמנות אלא אם כן אתם אומרים שאתם נכנעתם לתכתיב של סופר פארם שאמר שהוא רוצה או את הכל או כלום.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אתם רוצים אתנו עסקים, אתם רוצים שנוריד את המחירים, תביאו לנו את כל הקופה.

ראובן ריבלין: זה דבר שאסור שייעשה.

ראובן ריבלין: אני לא מדבר בציבור המיעוטים או בציבור הערבי או בציבור היהודי.

ראובן ריבלין: אני חושב שהדבר הזה הוא בלתי ציבורי בעליל.

סטס מיסז'ניקוב: כל מה שאמרת עכשיו זה בגדר המלצה.

ראובן ריבלין: המלצה שהם צריכים לשים לב אליה.

ראובן ריבלין: אני הרי אשב כאן, יש לי כוונה לשבת כאן הרבה זמן וקופות החולים הרי באות אלינו והן יאמרו כמה אכזרית המדינה בהתנהלות כזאת או אחרת.

סטס מיסז'ניקוב: רק לפני חודשיים היה לנו את הדיון הזה.

ראובן ריבלין: כבר למדנו איך מסבנים אותנו ולמדנו כבר איך להשיב מלחמה.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם שבעינינו כגוף ציבורי וכנציגי העם, אנחנו חושבים שהדבר הוא לא ראוי.

ראובן ריבלין: האנשים ששירתו אתכם כל כך הרבה שנים, אתם צריכים לתת להם זמן.

ראובן ריבלין: אתם אומרים להם מהיום למחר שנשבר מטה לחמם.

סטס מיסז'ניקוב: המסר ברור.

סטס מיסז'ניקוב: גם אתה וגם אני מאמינים בשוק החופשי.

סטס מיסז'ניקוב: השוק יעשה את שלו.

סטס מיסז'ניקוב: בסופו של דבר הלקוחות יענישו את אלה שלדעת הלקוחות מפירים את תנאי השירות שהם מקבלים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו כמובן ממליצים לקופות החולים לעשות מה שאתה אמרת ומה שאני קודם אמרתי, לשמור על העסקים הקטנים והזעירים.

קריאה: אנחנו עושים את זה.

קריאה: זה לא שוק חופשי מסיבה אחת.

קריאה: המחוקקים יצרו כשל שוק.

קריאה: אתם יצרתם כשל שוק ואתם צריכים להגן עלי.

קריאה: נתתם למישהו כוח.

סטס מיסז'ניקוב: איזה כוח?

קריאה: לקופת חולים לבוא ולהחליט עם מי לעבוד.

סטס מיסז'ניקוב: אתה רוצה להפוך את בית המרקחת לקופת חולים חמישית ושישית?

קריאה: לא.

קריאה: אני רוצה שתגן עליי.

קריאה: כאשר יש כשל שוק, חובה על המדינה להגן עלי.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא כשל שוק אלא זה כוח השוק.

סטס מיסז'ניקוב: אל תתבלבלו במושגים.

ראובן ריבלין: מבחינתם זה כשל שוק.

מוחמד ברכה: אני כמובן מצטרף לדברים שנאמרו על ידי יושב-ראש הוועדה ומצטרף לפנייתו ולפנייתו של חבר הכנסת ריבלין לקופות החולים כולל הרמזים שנאמרו.

ראובן ריבלין: אני מודה שהרמזים שלי ברורים.

מוחמד ברכה: אני רוצה להוסיף עוד נקודה אחת.

מוחמד ברכה: אני חושב שאם הדברים ימשיכו להתנהל בצורה כזאת שיש גוף כלכלי גדול שנותן שירותי רוקחות ושיכול לכפות את עצמו ותנאיו על קופות החולים, אנחנו כמחוקקים נבחן את האפשרות של חקיקה בעניין הזה, חקיקה שתחייב את קופות החולים בשקיפות, במכרז שווה ובקריטריונים שווים.

מוחמד ברכה: מי שיכול ומי שרוצה להצטרף אליהם, על פי מה שאתם תקבעו, לפי אמות המידה הממלכתיות-ציבוריות, ואז תהיה חובה מושתת על כל קופות החולים.

מוחמד ברכה: אני מציע לא להגיע לדבר הזה אלא לעשות את הדברים לפנים משורת הדין ולא לספק כאן כל מיני הסברים שהם לא שייכים למציאות על פריסה.

מוחמד ברכה: אגב, למי שלא יודע, בשפרעם הסופר פארם קרוב לאחד מבתי המרקחת של קופת חולים כללית.

מוחמד ברכה: אני בן המקום ואתה לא תגיד לי שזה לא כך.

סטס מיסז'ניקוב: תודה לחבר הכנסת ברכה ותודה רבה לכל הבאים.