ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 308, 2008-02-06 10:00

אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: על סדר היום: הצעה לדיון מהיר של חבר הכנסת סעיד נפעא - חשש מעימותים בירכא על רקע סכסוך קרקעות בין המינהל לבין תושבי הכפר.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להזכיר לכולם שזה דיון מהיר.

אופיר פינס-פז: אמנם הוא נקבע תוך שבוע אבל הדיון יהיה קצר.

אופיר פינס-פז: הדיון יסתיים בשעה 10:55 ובשעה 10:30 אצטרך לצאת.

אופיר פינס-פז: בבקשה אדוני.

סעיד נפאע: תודה אדוני היושב ראש.

סעיד נפאע: תרשו לי להודות למר פינס, יושב ראש הוועדה, שנאות לקבל את הדיון הזה כדיון מהיר.

סעיד נפאע: בדרך כלל לא מתקבלים בוועדה דיונים כאלה אבל כנראה שהוא ייחס חשיבות לנושא הזה.

אופיר פינס-פז: באמת תיקח את זה כדבר יוצא דופן.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה במבט צופה עתיד.

סעיד נפאע: הדיון הזה נועד להקדים תרופה למכה.

סעיד נפאע: אומנם המילים קצת בוטות אבל זאת מטרת הדיון.

סעיד נפאע: אנחנו לא נחליף את בית המשפט בסכסוך קרקעות הזה.

סעיד נפאע: בקצרה אומר שמדובר בחלקת אדמה של כ-500 דונם, שהמשפחה מחזיקה בה עוד מתחילת המאה הקודמת.

סעיד נפאע: במסגרת פעולות ההסדר היתה תביעה של המדינה לבעלות על הקרקע.

סעיד נפאע: אבל, מי שהמשיך להחזיק באדמה אלה התושבים.

סעיד נפאע: לפני כמה שנים הם נטעו שם עצי זית.

סעיד נפאע: היתה שם שריפה, ניסו לחדש את המטע ואז המינהל התערב.

סעיד נפאע: רק לאחרונה, בחודש שעבר, המינהל התערב.

סעיד נפאע: מטרת הדיון הזה היא למנוע חיכוך בין התושבים לבין המינהל ואולי אחר כך גם חיכוך עם משטרת ישראל.

סעיד נפאע: חשוב שהוועדה הזאת תצא בהמלצות ובפניה למינהל מקרקעי ישראל, לפחות שהמצב יישמר כפי שהוא עד היום.

סעיד נפאע: האנשים ימשיכו לעבד את האדמה.

סעיד נפאע: כשתהיה החלטה של בית המשפט, כולם יכבדו את ההחלטה.

סעיד נפאע: חשוב מאוד, לפחות עכשיו, להימנע עד כמה שאפשר מחיכוכים.

אופיר פינס-פז: צעדים חד פעמיים.

אופיר פינס-פז: נציג מינהל מקרקעי ישראל, בבקשה.

יעקב וידל: בפועל מתנהל מהלך משפטי בבית המשפט מחוזי חיפה בענייני הסדר.

מגלי והבה: כמה זמן זה מתנהל?

יעקב וידל: נדמה לי שזה עוד משנות ה-70', כשהיתה החלטה חד-צדדית שהאדמה הזאת עוברת למדינה.

זהבה גלאון: רק לפני 30 שנה?

זהבה גלאון: אני רוצה להבין את הנקודה.

זהבה גלאון: 30 שנה מתנהל הליך משפטי?

זהבה גלאון: נשמע דבר כזה במדינת ישראל?

זהבה גלאון: 34 שנים?

יעקב וידל: אני יכול לפרט את לוח הזמנים.

יעקב וידל: בשנת 1970 התקבל פסק דין, בהיעדר הנתבעים.

אופיר פינס-פז: מה תבעתם?

יעקב וידל: זאת היתה תביעה בהסדר ותבענו בעלות על האדמה.

אופיר פינס-פז: למה אתם חושבים שהאדמה מגיעה לכם?

אופיר פינס-פז: למה לדעתכם זאת אדמת מינהל?

יעקב וידל: משום שהמדינה סברה שזאת אדמת מדינה.

אופיר פינס-פז: אני שואל למה.

יעקב וידל: כי במהלכי ההסדר לא נטען עליהם ואנחנו תבענו את זה בהסדר.

אופיר פינס-פז: הם טוענים שזה שלהם.

יעקב וידל: בשנת 1970 קיבלנו פסק דין.

יעקב וידל: בשנת 1976 האישה והילדים הגישו תביעה שכנגד כי פסק הדין בשנת 1970 היה בהיעדר.

אופיר פינס-פז: הם בטח לא ידעו שיש תביעה.

יעקב וידל: בשנת 1988 התקבל פסק דין שבו מקבל השופט את טענת המשפחה שהם לא קיבלו את ההזמנה לדיון.

יעקב וידל: שים לב, רק בשנת 1988 קיבלו את טענת המשפחה ואפשרו דיון בנושא הזה.

יעקב וידל: ב-1999 הוגשה תביעה - - -

אופיר פינס-פז: לקח לכם 11 שנה להתאושש מהאירוע?

יעקב וידל: לא.

יעקב וידל: בשנת 1988 התקבל פסק דין ואז הם הגישו את התביעה.

יעקב וידל: ב-1999 הגשנו תביעה לסילוק יד משום שעוד לא היתה פסיקה בנושא התביעה שלהם.

יעקב וידל: בעצם עד הימים האלה לא היתה פעילות בשטח ולא היו חיכוכים.

יעקב וידל: הפעילות האחרונה שהיתה בשטח היתה כרייה בלתי חוקית לפי סעיף 111 לתיקון פקודת המכרות.

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת כרייה בלתי חוקית?

יעקב וידל: שכאדם בא עם משאית, כורה אדמה, מעמיס אותה ולוקח אותה משם וזאת ללא קשר לבעלות.

יעקב וידל: במקרה זה אותו אדם שהמשפחה שלו טוענת לבעלות.

יעקב וידל: יש רקע לדברים האלו.

יעקב וידל: לפני שנתיים שלוש היו חיכוכים בנושא הזה וכלים חולטו.

יעקב וידל: לאחר מכן היתה הפוגה של 3-4 שנים.

יעקב וידל: במקרה האחרון נכנסנו עוד פעם עם משטרת ישראל, על פי פקודת המכרות.

יעקב וידל: התפתח עימות ובסופו של דבר המשטרה לא ביצעה את מה שהיתה צריכה לעשות ולחלט את הכלים.

מגלי והבה: היה לך צו?

יעקב וידל: לא היה צו.

מגלי והבה: זאת טענתך, יש פה נציג משטרה.

יעקב וידל: מי שמבצע את החילוט, מבחינת החוק, זאת משטרת ישראל ולא מינהל מקרקעי ישראל כי לנו אין סמכות.

יעקב וידל: סעיף 111 זה החרמת מוצג לצורך ראיות.

יעקב וידל: הנושא לא עלה בידנו.

יעקב וידל: בעקבות הסיפור הזה ביקשנו צו מניעה שאף אחד מהצדדים לא ייכנס לשטח.

יעקב וידל: שבוע לאחר מכן אנשים נכנסו לשטח עיבדו אותו ונטעו בו עצי זית.

יעקב וידל: ביקשנו צו מניעה מהשופט שדן בתיק ההסדר הכללי וקיבלנו צו מניעה שאומר שעד שלא יתברר מעמד הקרקע אף אחד מהצדדים לא יכול להיכנס לשטח ולעשות פעילויות חד צדדיות.

אופיר פינס-פז: מי מתיימר להיות הבעלים?

אסעד גביש: אנחנו הבעלים.

אסעד גביש: השטח הזה רשום 130 שנה על שם הסבא.

אופיר פינס-פז: איפה הוא רשום?

אסעד גביש: בטאבו התורכי.

אסעד גביש: רשום שם ש-130 שנה השטח הוא שלנו.

אופיר פינס-פז: הראית את זה למינהל?

אסעד גביש: בטח.

אסעד גביש: הטאבו נמצא בבית משפט.

אופיר פינס-פז: הם אומרים שיש להם קושאן.

יעקב וידל: התיק הוא תיק הסדר וכאשר אף אחד לא טוען לקרקע המדינה טענה לקרקע וקיבלה אותה.

אופיר פינס-פז: אבל הם טוענים לקרקע.

יעקב וידל: לאחר מכן הם פנו ולכן יש בית משפט שדן בזה.

אופיר פינס-פז: אני גם אזרח המדינה.

אופיר פינס-פז: אתה יכול לבוא, כמייצג את המדינה, ולהגיד שכיוון שאף אחד לא טען לשטח אז זה של המדינה.

אופיר פינס-פז: בא אדם ואומר לך שזה שלו ומראה לך את הניירות.

אופיר פינס-פז: אם אתה משתכנע אז מה אתה זורק אותו 30 שנה לבית משפט?

אופיר פינס-פז: אם אתה לא משתכנע אז תגיד שזה מזויף או שזה לא נכון.

אופיר פינס-פז: תשמע מה אתה אומר לי?

אופיר פינס-פז: אתה אומר לי שקיבלנו את האדמה כי אף אחד לא ביקש.

אופיר פינס-פז: עכשיו כשמבקשים, אנחנו זורקים אותם 30 שנה להתחרבש בבית משפט.

יעקב וידל: אל"ף לא אנחנו זרקנו אותם 30 שנה לבית המשפט.

יעקב וידל: המערכת המשפטית עושה את זה בתהליך ובזמן שלה.

אופיר פינס-פז: אתם מקבלים את הטענות שלהם?

יעקב וידל: אנחנו לא מקבלים את הטענות שלהם.

אופיר פינס-פז: למה אתם לא מקבלים?

יעקב וידל: אנחנו לא מקבלים את הטענות שלהם.

יעקב וידל: אנחנו טוענים שהאדמה הזאת שייכת למדינה.

יעקב וידל: גם במשפט שמתנהל היום אנחנו בעמדה שאנחנו כמעט הולכים לזכות בקרקע כי אנחנו מוכיחים שלאנשים האלה אין בעלות.

אופיר פינס-פז: אז הטענה שלכם היא שאין להם בעלות.

יעקב וידל: אין.

יעקב וידל: זה שיש להם איזה נסח תורכי ישן והם יכולים להוכיח שבו יש רישום למשפחה, זה בסדר.

יעקב וידל: בגלל זה יש הסדר קרקעות ויושבים בבתי משפט וטוענים על בעלות.

יעקב וידל: המדינה מציגה את טענותיה, הם מציגים את טענותיהם ובית המשפט יכריע.

יעקב וידל: כל ההתנהלות בבתי המשפט היא לא באשמת המדינה, המערכת המשפטית מתנהלת כך.

אופיר פינס-פז: זה בודאי באשמת המינהל.

אופיר פינס-פז: זה באשמת המינהל כי אתם גוזלים זמן בית משפט.

אופיר פינס-פז: אם אני הייתי אחראי על המינהל, ואולי יום אחד אני אהיה, אני אתן לכם הוראה חד משמעית שבכל מקום שיש תביעה שיש לה ידיים ורגליים תצטרכו לעשות את ההסדר ביניכם.

אופיר פינס-פז: אני אורה לכם לעשות הסדר בלי בית משפט.

יעקב וידל: זה בסדר גמור רק שיכול להיות שאין ידיים ורגליים.

יעקב וידל: עובדה שבית המשפט פסק לטובתנו.

אופיר פינס-פז: זה משהו אחר.

אופיר פינס-פז: אם אין ידיים ורגליים אז האזרח יכול ללכת לבית משפט.

אסעד גביש: אדוני, 130 שנה הנוסח הוא על שם אבא שלי.

אסעד גביש: היינו במגעים עם הרצל מהמינהל.

אסעד גביש: עלינו לשטח, עמדנו בשטח והוא אמר שיתנו לנו שלושה רבעים מהשטח ואנחנו ניתן רבע ובצד השני יתנו לנו 20% מ-100%.

אסעד גביש: אם השטח הוא כמו שדיבר האדון, אם הוא לא שלי, על סמך מה הוא נותן לי?

אסעד גביש: בשביל העיניים היפות?

אופיר פינס-פז: למה לא לקחת?

אופיר פינס-פז: הוא הציע לו שלושה רבעים?

אסעד גביש: אני אקח 20% מ-100%?

יעקב וידל: הציעו להם 66%.

אסעד גביש: למה שייתן לי?

קריאה: זה לא רק לגבי הקרקע ההיא.

אסעד גביש: תן לי לגמור.

אסעד גביש: אנחנו לא עושים חציבות בשטח.

אסעד גביש: אנשי המינהל עשו חציבות.

אסעד גביש: במשך 20 שנה הם נתנו את השטח למשפחת בולוס מכפר בעדה.

אסעד גביש: 20 שנה הם עשו חציבות וגנבו אותנו.

אסעד גביש: אחרי משפחת בולוס נתנו את זה לאחד מירכא.

אסעד גביש: 300,000 שקל הם קיבלו עבור שנה כי לקחו משם אבנים.

אסעד גביש: אנחנו הכשרנו את הקרקע ונטענו עצים ואף אחד לא התערב.

אסעד גביש: היתה שריפה ובני דודים שלי רצו לנטוע עצים מחדש.

אסעד גביש: בא המינהל ורצה להעמיס את הבאגר, בלי צו מניעה ובלי צו מבית משפט.

אסעד גביש: אם היה צו אנחנו היינו מעמיסים את הבאגר.

אסעד גביש: אנחנו היינו מעלים אותו על מוביל.

אסעד גביש: לא היה להם את יומם.

אסעד גביש: המשטרה עמדה.

אסעד גביש: אנשי המינהל לא צודקים.

אסעד גביש: הייתי שוטר 25 שנה.

אסעד גביש: למשטרה יש מספיק בעיות והם רוצים להכניס את המשטרה לבעיות.

אסעד גביש: שני הבנים שלנו בכלא.

אסעד גביש: עשו את החג בכלא ועד עכשיו הם בכלא.

אופיר פינס-פז: למה?

אסעד גביש: בגלל המינהל, ככה הם רוצים.

אסעד גביש: הם רוצים ברית דמים ולא ברית חיים.

אסעד גביש: כשאני מת אני טוב כי שירתתי בביטחון.

אסעד גביש: אבל כשאני חי, אני לא צריך לחיות.

אסעד גביש: תשאל אותו למה?

אופיר פינס-פז: משרד הפנים.

אנה חזן: אנחנו לא קשורים.

אנה חזן: האחראית על הקרקע זה מינהל מקרקעי ישראל.

אנה חזן: אני לא מבינה בסוגיה של התוויית הגבולות.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת.

מגלי והבה: זאת דוגמה אופיינית איך מינהל מקרקעי ישראל מתנהל.

מגלי והבה: 30 שנה הם טוענים שהקרקע לא של משפחת גביש ומצד שני הם מציעים להם הצעת חליפין.

יעקב וידל: לא הוצעו להן הצעות חלופיות.

מגלי והבה: תסלח לי, לא הפרעתי לך כשדיברת.

מגלי והבה: כשאתה דיברת היו סתירות בדבריך.

מגלי והבה: ההשתלטות הזאת שעושה המינהל בדרכים לא דרכים – קודם כל תביעה משפטית במשך 34 שנים, זה מצב שלא יכול להיות.

מגלי והבה: שנית, אם למינהל היתה יכולת להוכיח – עוד לזרוק את זה על מערכת המשפט, כאילו שמערכת המשפט היא זאת שמאריכה את התנהלות הדיון בבית המשפט ולא המינהל.

מגלי והבה: אם למינהל היו הוכחות חותכות שהקרקע היא לא של האנשים האלה, אני בטוח שכבר מזמן הייתם מביאים את זה לבית המשפט.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, של מי הקרקע במקור?

ג'מאל זחאלקה: הרי לכל קרקע היתה בעלות.

ג'מאל זחאלקה: סתם ככה?

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת זחאלקה, הכל בסדר בכפר קרע?

מגלי והבה: עכשיו אני לא חבר בוועדת הפנים, אבל אני מהממשלה.

מגלי והבה: אני טוען שפה מינהל מקרקעי ישראל עושק את האזרחים שלא בצדק.

מגלי והבה: הקרקע שרשומה בטאבו 130 שנה, האנשים האלה מעבדים אותה, האנשים האלה לא הלכו והם עדיין בירכא ולא עזבו לשום מקום.

מגלי והבה: בא המינהל, בדרכים לא דרכים, ומנסה לקחת את הקרקע הזאת.

מגלי והבה: שמעתי ששנה עבודה בחציבה זה הרבה כסף אז אני לא יודע כמה כסף עושה המינהל.

מגלי והבה: אני חושב שבהמלצה צריך להיאמר שהמינהל ייתן לאנשים האלה את הקרקע שלהם.

מגלי והבה: יש פה טאבו שמאושר על ידי השלטונות התורכיים.

מגלי והבה: אנחנו יודעים שהתורכים לא חסידי אלה שגרו במזרח התיכון ולמרות זאת הם נתנו את האישור.

מגלי והבה: הקרקע היא בבעלותם.

מגלי והבה: האנשים האלה מחכים וסובלים.

אופיר פינס-פז: איפה נמצאת הקרקע, באזור של ג'וליס?

מגלי והבה: לא, בכיוון המזרחי למעלה.

מגלי והבה: יש צורך לקצר את התהליך.

אופיר פינס-פז: צריך לעשות הסדר.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שהמינהל רוצה לעשות על השטח הזה שכונה למשוחררי צה"ל.

מגלי והבה: צריך שלמינהל תהיה עמדה ברורה, שיישב עם האנשים ושנגמור את המשפט הזה.

מגלי והבה: אולי יגיעו להסדר בלי משפט.

מגלי והבה: השייח' מואפק טאריף הצטרף אלינו וזה מביע בדיוק את מה שאנחנו חשים.

מגלי והבה: יש לנו סוגיה אחת שהיא סוגיית הקרקע ואותה צריך להחזיר לבעלים שלה.

מגלי והבה: הסוגיה השניה לא פחות חשובה.

מגלי והבה: אנחנו לא צריכים כל שני וחמישי, הן חברי הכנסת והן ראשי העדה, להיקרא להפריד בין התושבים לבני המינהל שמשתמש במשטרה.

מגלי והבה: באים להתגרות באנשים שעובדים ומעבדים את הקרקע שלהם על פי חוק.

מגלי והבה: אף אחד לא הוציא צו האומר אחרת.

מגלי והבה: כל יום שני וחמישי יש התלקחות מיותרת שגורמת גם לתחושות לא טובות בקרב תושבי ירכא ובקרב העדה הדרוזית.

מגלי והבה: מה הם רוצים מהם?

מגלי והבה: גם לגזול את הקרקע, גם להתעמת עם האוכלוסייה ולטעון פה שמערכת המשפט אשמה ולא הם אשמים.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני מודה לך על הדיון ואני מבקש שבסיכום הדיון תהיה המלצה חד משמעית לסיים את העניין, להחזיר את הקרקע לתושבים ולפתור את הבעיה הזאת.

ריכאד חיראדין: אני נציג הפורום של ראשי רשויות.

אופיר פינס-פז: מה ההבדל בין נציג הפורום ליו"ר הפורום.

ריכאד חיראדין: אני היחיד כאן מהפורום אז אני נציג הפורום.

אופיר פינס-פז: בשבילנו אתה היו"ר.

ריכאד חיראדין: אנחנו דנים כאן בהתנהלות קלאסית של מינהל מקרקעי ישראל כלפי חלק מאזרחי המדינה.

ריכאד חיראדין: אני אומר חד משמעית, כלפי אזרחי מדינת ישראל הדרוזים.

ריכאד חיראדין: במשך השנים מתעמרים באדמתם שהיא בבעלות עם הוכחות בקושאן ובטאבו.

ריכאד חיראדין: מביאים את התושבים האלה, אזרחי המדינה שומרי חוק, והופכים אותם בן לילה לעבריינים שנכנסים לכלא.

ריכאד חיראדין: אגב, זה לא מקרה יחיד.

ריכאד חיראדין: אני יכול למנות מאות מקרים כאלה התעמרות המינהל ושל גזילת אדמות של תושבים דרוזים בצפון, מה שלא מאפשר התפתחות ישובים.

ריכאד חיראדין: כפי שאמרת הדבר גם לא מאפשר הקמת שכונות לזוגות הצעירים ובמיוחד לזוגות צעירים.

ריכאד חיראדין: המקרה הזה חורה לכל אחד, דרוזי ולא דרוזי, תושב המדינה שאיכפת לו מהמדינה, מהחוק ומהאזרחים של המדינה.

אופיר פינס-פז: מה סטטוס השטח?

יעקב וידל: השטח חקלאי, ומבחינת הרישום הוא רשום כאדמת מדינה.

ריכאד חיראדין: אני שותף למינהל בכל מיני דיונים, גם במסגרת משרד השיכון.

ריכאד חיראדין: אני מתפלא למה המינהל לא שולח נציגים יותר בכירים שיוכלו לתת תשובות יותר מסודרות וגם להגיע להסדרים.

ריכאד חיראדין: הוועדה הזאת מזמנת במקרים מאוד חריגים.

ריכאד חיראדין: היה מקרה מאוד קשה, שגם השייח' שנמצא כאן, גם חברי כנסת וראשי רשויות התערבו בו כדי להרגיע את הרוחות.

ריכאד חיראדין: אנחנו רואים את המינהל כגוף מוסדי וממשלתי, עושה הכל כדי לגרום לאנשים להתחכך ולהתעמת איתו ולהביא אותם לידי עבריינות.

ריכאד חיראדין: אני מצטרף לקריאה שהוועדה הזאת חייבת להמליץ ולדרוש ממינהל מקרקעי ישראל להחזיר את האדמות לאלתר לבעליהם החוקיים.

ריכאד חיראדין: אנחנו בשלב ביניים לפני ההחלטה הממשלתית, ולכן צריך לאפשר להם לעבד את אדמותיהם ולהשתמש בהם כבעלים החוקיים של האדמה.

אופיר פינס-פז: אדוני, שייח' מואפק טאריף, אנחנו מתכבדים בנוכחותך.

אופיר פינס-פז: ברשותך, נשמע את עמדתך.

מואפק טאריף: ראיתי חובה עלי להגיע היום לירושלים לוועדה ולהביע את מה שכל העדה מרגישה באמת.

מואפק טאריף: תודה על הדיון.

מואפק טאריף: אם נסתכל על מה שקורה היום כמעט בכל הכפרים, נראה שלא חולקה חלקת אדמה לצעירים, לחיילים משוחררים.

מואפק טאריף: לא נותנים אפילו לעבד אדמות בתוך הכפרים ולבנות עליהן.

מואפק טאריף: יש לנו מצוקת דיור מאוד קשה.

מואפק טאריף: עכשיו המינהל רוצה לשים יד גם האדמות החקלאיות של הכפרים.

מואפק טאריף: זה לא בסדר.

מואפק טאריף: היתה לי שיחה עם גבי וייס מנהל המחוז ועם מנהל המינהל.

מואפק טאריף: ביקשתי פגישה כי המצב מאוד קשה.

מואפק טאריף: אני לא יודע מה יקרה אם המינהל לא יגיע להסכמה עם התושבים.

מואפק טאריף: המינהל חייב להתפשר ולבוא לקראתם כי אחרת המצב קשה ויכול להידרדר לדברים שיסכנו את כל המרקם הקיים היום בכל הדברים.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ביילין, אתה מוכן להחליף אותי?

אופיר פינס-פז: אנחנו נסכם את הדיון בצורה מסודרת בשעה 11:00.

יוסי ביילין: חבר הכנסת זחאלקה בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: הדברים נאמרו ואני רק רוצה להעלות נקודה נוספת, שלדעתי היא מאוד חשובה, דהיינו, מעמד הקרקע שהיא אינה חלק מתחום השיפוט של ירכא.

ג'מאל זחאלקה: החשש של התושבים הוא, שהקרקע תיגזל מהם ואפילו לא תשמש לצרכי ציבור.

ג'מאל זחאלקה: מה עושה האדמה אצל מינהל מקרקעי ישראל?

ג'מאל זחאלקה: הוא לא מחזיק בה כדי לשחק בה אלא להשתמש בה לצרכי ציבור.

ג'מאל זחאלקה: האדמה תיגזל מהם, זאת העמדה של התושבים.

ג'מאל זחאלקה: מה אומר המינהל לתושבים?

ג'מאל זחאלקה: שהם יפקיעו את הקרקע מהם וייתנו אותה למישהו אחר.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לעשות צעד מניעה, שבכל מקרה השטח יהיה בתחום שיפוט של ירכא ובנוסף לזה שהאדמה תוחזר לבעליה.

ג'מאל זחאלקה: כאשר יהיה פיתוח בשטח – אנחנו יודעים שלא נעשה פיתוח מבלי שחלק מהקרקע תלך לצרכי ציבור.

ג'מאל זחאלקה: כך יחזרו האדמות לבעלי הקרקע.

ג'מאל זחאלקה: אם חלק מהאדמות יהיו אדמות ציבור, הן יהיו לטובת כלל הציבור בירכא, שזקוקה לקרקע לצרכי ציבור.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שמאוד חשוב שנמליץ שהקרקע הזאת תהיה בתחום השיפוט של ירכא.

זהבה גלאון: שלום לכולם, אני מתנצלת שיצאתי רגע להתראיין ברדיו ולא שמעתי חלק מהדברים שנאמרו כאן.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, יש משהו שמטריד אותי ברמה העקרונית.

זהבה גלאון: אני לא חושבת ששמעתי אי פעם שבמדינת ישראל המתוקנת יש תיק שמתנהל בבתי משפט ואין הכרעה לגביו במשך 34 שנים.

יוסי ביילין: זה לא המצב.

יוסי ביילין: זה לא תיק מסוים שמתנהל עשרות שנים.

יוסי ביילין: יש פה כל הזמן ערעורים.

זהבה גלאון: אבל זאת הסוגיה.

זהבה גלאון: לא האמנתי למשמע אוזני.

זהבה גלאון: אני לא חושבת שיש סוגיה כזאת, שנוגעת לציבור היהודי במדינת ישראל, שיש עליה תהליך התדיינות כזה.

זהבה גלאון: מנחם בגין אמר שיש שופטים בירושלים ופה אין שופט שמקבל הכרעה לכאן ולכאן.

זהבה גלאון: כמובן שאני מקווה שתהיה הכרעה לטובת התושבים שטוענים לבעלות על הקרקע.

זהבה גלאון: כל כך הרבה שנים אף שופט לא לוקח על עצמו לקבל הכרעה בסוגיה הזאת?

זהבה גלאון: אני לא יכולה להאמין שזה אמיתי.

זהבה גלאון: אם יש עיוות של צדק, זה העיוות הכי משמעותי שאני מכירה.

זהבה גלאון: אני מודה שאני לא יכולה להימנע מהתחושה, שיש צדק שונה ליהודים, צדק שונה לערבים וצדק שונה לדרוזים.

זהבה גלאון: אני לא מאמינה שאני אומרת את זה, אבל אני לא יכולה להימנע מהתחושה הזאת.

זהבה גלאון: זה לא היה קורה לו היה מדובר על בעל קרקע יהודי, שסוגיה כזאת תתנהל כל כך הרבה שנים בבית המשפט.

זהבה גלאון: אני כמובן מצטרפת לדברים שנאמרו על ידי חבר הכנסת זחאלקה ואחרים.

זהבה גלאון: הערה נוספת.

זהבה גלאון: אני רוצה לדבר בצער על ההתנהלות של המינהל והעימותים המיותרים שנוצרו.

זהבה גלאון: אני רוצה להזהיר, ישנם דברים שהם חבית חומר נפץ ומזה צריך להזהיר.

זהבה גלאון: אני לא רוצה להיכנס לדקויות המשפטיות, יש פה אנשים מסביב לשולחן שמבינים בעניין הזה הרבה יותר טוב ממני.

זהבה גלאון: אבל, מישהו צריך שתהיה לו ראייה צופת פני עתיד.

זהבה גלאון: יש מהומות שצריך למנוע.

זהבה גלאון: צריך היה למנוע את פקיעין, צריך היה למנוע את אירועי אוקטובר וצריך היה למנוע אלף דברים.

זהבה גלאון: צריך להיות שכל במדינה הזאת ושמישהו ייקח אחריות על המדיניות.

זהבה גלאון: זאת לא החלטה של המינהל במחוז צפון.

זהבה גלאון: מישהו צריך לקבל החלטה יותר עקרונית ויותר מהותית.

זהבה גלאון: אני רוצה לסיים ולומר שאני מודה שזה מסוג הדברים שלא נותנים מנוח.

זהבה גלאון: כששמעתי את הסיפור הזה אמרתי שאני לא מבינה.

זהבה גלאון: מישהו רוצה שתהיה כאן האינתיפאדה הבאה בגלל המחלוקת?

זהבה גלאון: אני מזהירה.

זהבה גלאון: זאת תחושה של הצטברות של מרירות.

זהבה גלאון: אנשים מרירים על כל הסוגיות העקרוניות שקשורות לעדה הדרוזים ועל הקיפוח ועל הכל.

זהבה גלאון: סביב סוגיה כזאת הכל פורץ ומתפוצץ ומישהו צריך שיהיה לו שכל למנוע את זה.

יוסי ביילין: אני רוצה לשאול את נציג המינהל.

יוסי ביילין: האם השטח הספציפי הזה הוא שטח גלילי?

יעקב וידל: כן, הוא שטח גלילי.

יעקב וידל: נגעת בדיוק בנקודה.

יעקב וידל: דווקא השטח שעליו מתמקד הויכוח הוא שטח שהמדינה טוענת עליו לבעלות שלמה.

יעקב וידל: מציגים כאן נתון של 500 דונם שעולה מסכסוך קרקעות.

יעקב וידל: הסיפור הזה מתברר בבית המשפט.

יעקב וידל: המדינה מנסה לרכז קרקעות עבור פלח מפורז שנמצא בסמוך לקרקעות האלה.

יעקב וידל: בהצעת הפשרה שהמדינה הגישה לתובעים - - -

ג'מאל זחאלקה: למה אתם רוצים לרכז קרקעות עבור ישובים יהודים?

ג'מאל זחאלקה: למה?

ג'מאל זחאלקה: בגלל שהם לבנים, בגלל הגזע שלהם?

זהבה גלאון: כן, יש מדיניות, זאת התשובה.

ג'מאל זחאלקה: מה זה?

ג'מאל זחאלקה: הקרקע מחולקת על פי גזע?

ג'מאל זחאלקה: יצא המרצע מן השק.

ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה להפקיע את הקרקע מהם כדי להעביר אותה ליהודים.

יעקב וןידל: ההצעה שהוגשה זה שני שליש ושליש.

יעקב וןידל: שליש למדינה ושני שליש לתושבים.

יעקב וןידל: התושבים לא מקבלים את זה.

יעקב וןידל: תוך כדי ההליך המשפטי התברר שהעמדות של המדינה הן עמדות מתחזקות וכנראה לא נלך על פשרה ולא נוותר על פחות מחצי.

יעקב וןידל: מצטייר פה מצב כאילו שיש פה מערכת יחסים קטסטרופאלית בין המינהל לבין העדה הדרוזית.

יעקב וןידל: יושב פה ראש העדה שיודע בדיוק מה המינהל עושה - - -

מגלי והבה: צריך לשלוח את כולכם הביתה.

ג'מאל זחאלקה: יושבים כאן ראשי רשויות שיודעים בדיוק מה המינהל עושה.

מואפק טאריף: היו בזמנו הסדרים עם המינהל, 80:20.

מואפק טאריף: אפשר גם כאן לעשות אותו דבר.

אסעד גביש: חוץ מזה אף פעם לא הציעו לנו שני שליש.

זהבה גלאון: עכשיו הוא אומר 50:50.

זהבה גלאון: עכשיו הוא נסוג מהשני שליש.

זהבה גלאון: פרקליטות המדינה אינה ישות בפני עצמה, אתם מזינים אותה במידע.

מגלי והבה: נשמע את נציג המשטרה.

מגלי והבה: כל הזמן משתמשים בהם וגורמים לאלימות.

יוסי ביילין: המשטרה משרתת את המערכת.

יוסי ביילין: כשהמערכת אומרת שיש בעיה אז היא באה.

יוני מזרחי: המשטרה היא גורם מסייע בלבד בנושא הזה.

יוני מזרחי: המשטרה לא מעורבת בסכסוך קרקעות ולא קובעת למי יינתנו קרקעות.

יוני מזרחי: המשטרה, מתוקף תפקידה בחוק, נותנת את הסיוע כשהוא נדרש.

זאכי עמר: כבוד היושב ראש.

זאכי עמר: אני לא מתפלא שזאת עמדת המינהל לאורך כל הדרך.

זאכי עמר: 60 שנה מאז קום המדינה אף ישוב דרוזי לא קם במדינת ישראל בנוסף לישובים שהיו בשנת 1948.

זאכי עמר: למה?

זאכי עמר: כי למינהל יש מדיניות של עושק ושל גאולה.

זאכי עמר: המדיניות שלהם היא לגאול את האדמות גם מהדרוזים, מאלה שנלחמו כתף ליד כתף עם היהודים.

זאכי עמר: זה דבר אבסורדי שלא יכול להיות.

זאכי עמר: אני פונה ליושב ראש הוועדה לקבל החלטה, בגדר הסמכויות של הוועדה הזאת, על מנת לאשר לבעלים החוקים, שיש להם ביד טאבו.

זאכי עמר: הם גרמו להם לנסוע לתורכיה ולהביא אישור שהאדמה הזאת היא שלהם.

זאכי עמר: העם היהודי, אחרי 2,000 שנה וטען שמדינת ישראל היא שלו.

זאכי עמר: אבל לדרוזי, שהוא בעל האדמה מלפני 130 שנה, אסור לו לטעון שזאת אדמתו.

זאכי עמר: לכן זה אבסורד אחד גדול.

זאכי עמר: אני קורא לכל בעלי הדעה ובעלי התפקידים הנאורים במדינת ישראל לחשוב איך לגמול לטובה לעדה הדרוזית.

זאכי עמר: לא לתת להם מהמינהל אבל לאפשר להם לנהל את אדמותיהם שקיבלו אותם מאבותיהם שקדמו להם.

זאכי עמר: זה לא יכול להיות.

זאכי עמר: אני קורא למנהל שלא ישים מכשולים בהרחבת שטחי השיפוט של המועצות הדרוזיות.

זאכי עמר: זה לא יכול להיות.

זאכי עמר: או שאנחנו שותפים לכל דבר או שאנחנו לא שותפים, תחליטו אתם.

זאכי עמר: אתם המנהלים, אתם הפקידים של המדינה.

זאכי עמר: יש החלטות ממשלה שמדברות על השוואת מעמד הישובים הדרוזים לישובים היהודיים בכל דבר ועניין.

זאכי עמר: יש החלטת ממשלה משנת 1994.

זאכי עמר: מי מונע, בקטע הזה, את הרחבת הישובים הדרוזים?

זאכי עמר: המינהל.

יוסי ביילין: אני לא רוצה להגיד איזו ממשלה זאת היתה.

שרה מרום שלו: אמנם אני חדשה בעניין אבל משונה לי מאוד לשמוע שאדם שיש לו קושאן, אם זה 130 שנה או 150 שנה, שפתאום אומרים לו שזה לא הקרקע שלו.

שרה מרום שלו: זה מאוד משונה לי לשמוע את זה.

שרה מרום שלו: ובמיוחד, בואו נציין את האמת, לעדה הדרוזית.

שרה מרום שלו: אני לא חושבת שאנחנו יכולים להפריד בין העדה הדרוזית למדינת ישראל.

שרה מרום שלו: אנחנו יודעים בדיוק מה שהם תרמו.

שרה מרום שלו: הם תרמו בדיוק כמו בני ישראל, לא פחות מזה.

שרה מרום שלו: אני מכירה את הסיפור של המינהל.

שרה מרום שלו: המינהל רוצה את הקרקעות.

שרה מרום שלו: תגיעו איתם להסדר, תגיעו איתם להסכם, לא 30 שנה.

שרה מרום שלו: איפה נשמע דבר כזה 30 שנה?

שרה מרום שלו: אני מצטרפת לדבריה של זהבה, היא צודקת.

שרה מרום שלו: זה ממש אבסורד ש-30 שנה האדמה היא שלי ואף אחד לא נותן לי להשתמש בה.

שרה מרום שלו: אני חושבת שצריכה להיות כאן החלטה חד משמעית.

שרה מרום שלו: אדמה ששייכת להם, שייכת להם.

סעיד מעדי: כתושב הכפר אני מודה לחבר הכנסת סעיד נפעא שיזם את הדיון החשוב הזה.

סעיד מעדי: חברת הכנסת גלאון אמרה שאנחנו ממש נמצאים בחבית נפץ.

סעיד מעדי: אני תושב המקום ואני אומר לכם שאנחנו בחבית נפץ בירכא.

סעיד מעדי: תכנית המיתאר לא הורחבה ב-15 השנים האחרונות.

סעיד מעדי: אין מגרש לחייל משוחרר.

סעיד מעדי: אומרים שתרמנו למדינה.

סעיד מעדי: אנחנו עדיין תורמים, אנחנו חיילים, אנחנו שומרים על האדמה במשמר הגבול בצבא ובכל מקום.

סעיד מעדי: פירקו לנו את המועצה.

סעיד מעדי: לאף אחד לא אכפת מה שמתרחש בירכא.

סעיד מעדי: מאוד הייתי רוצה שאדוני יזום דיון בכנסת על הנושא של ירכא.

סעיד מעדי: אני אומר לכם שירכא זאת חבית נפץ.

סעיד מעדי: אנחנו 14 אלף תושבים.

סעיד מעדי: בבעלות ירכא היו 68,000 דונם.

סעיד מעדי: היום אין לנו 15% מזה.

סעיד מעדי: למינהל יש אדמות בין הבתים שלנו.

סעיד מעדי: אני לא יודע מאיפה זה בא למינהל.

סעיד מעדי: היו כל מיני עסקנים, בהתחלה הפחידו אנשים.

סעיד מעדי: אבל היום האנשים מפוכחים, אנשים יודעים מה קורה.

סעיד מעדי: למה לעצור שני תושבי ירכא בכלא?

סעיד מעדי: למה עד עכשיו, יותר מחודש ימים?

סעיד מעדי: על מה?

סעיד מעדי: למשפחה הזאת המכובדת יש קצינים בצבא, יש לה רופאים, יש לה מנהלי בתי ספר.

סעיד מעדי: זאת משפחה מכובדת, למה לוחצים אותם?

סעיד מעדי: למה לוחצים אותנו?

סעיד מעדי: מה אתם רוצים מאיתנו?

סעיד מעדי: אנא מכם, תשחררו אדמות לחיילים משוחררים.

סעיד מעדי: למה לעשות הגרלות?

סעיד מעדי: למה הגרלה לחייל משוחרר?

סעיד מעדי: מי שזוכה מגיע לו מגרש ומי שלא זוכה לא מגיע לו מגרש?

סעיד מעדי: איפה הוא יבנה?

סעיד מעדי: אין לנו שיכון עמידר, אין לנו רסקו, אין לנו בנייה לגבהים.

סעיד מעדי: אנחנו בלחץ.

סעיד מעדי: אני מאוד מודה לראש העדה שטרח ובא להשמיע את הזעקה האמיתית.

סעיד מעדי: זה הכאב שלנו.

סעיד מעדי: מה אני אגיד לילדים שלי?

סעיד מעדי: 50 שנה אני שומע שהחירבה, ה אדמה הזאת, שהם טוענים שזה שלהם, שייכת למשפחת גבש.

סעיד מעדי: פתאום זה של המינהל.

סעיד מעדי: אנחנו מסתכלים על המצפים בראשי ההרים מסביב לירכא.

סעיד מעדי: אהלן וסהלן, אנחנו מברכים אותם.

סעיד מעדי: אנחנו ברית דמים וגם ברית חיים.

סעיד מעדי: אני רוצה גם ברית חיים.

סעיד מעדי: למה עושים את הדברים האלה?

סעיד מעדי: למה לוחצים אותנו?

סעיד מעדי: אנא מכם.

סעיד מעדי: מה זה 50% או 20%?

סעיד מעדי: זאת זאת אדמה שלהם.

סעיד מעדי: ה-100% הוא שלהם, למה אתה רוצה 50%?

סעיד מעדי: למה אתה רוצה 80%.

סעיד מעדי: זאת אדמה של משפחת גבש.

סעיד מעדי: תשאל את הילד הקטן בירכא, הוא יגיד לך שהחירבה שייכת למשפחת גביש.

סעיד מעדי: אני מאוד מודה לך אדוני היושב ראש.

קריאה: עשו אותנו לעבריינים.

קריאה: אחרי 24 שעות אנחנו עבריינים.

סעיד מעדי: אני מבקש לשחרר את שני העצורים.

סעיד מעדי: אני מבקש מהמשטרה המכובדת.

סייף אל דין מועדי: אני תושב ירכא וגם חבר המועצה המקומית בירכא.

סייף אל דין מועדי: ירכא החזיקה ב-68,000 בזמן המנדט.

סייף אל דין מועדי: היום יש לה 13,000 דונם.

סייף אל דין מועדי: לגבי תכנית המתאר, האדמות של המשפחה המכובדת, כחמישית מכלל האדמות של ירכא ואין כוונה להכניס אותם לתוך תכנית המתאר.

סייף אל דין מועדי: אני לא רואה באופק שהאדמות האלה יכנסו באדמות המתאר.

סייף אל דין מועדי: אם יש תכנית כזאת, אני חושב שזאת תהיה פשרה מצוינת.

סייף אל דין מועדי: היום, בצד הדרומי של ירכא יש לנו שטח אש.

סייף אל דין מועדי: אלה אדמות של ירכא שהן שטח אש.

סייף אל דין מועדי: אנחנו לא יכולים להתקרב לשם.

סייף אל דין מועדי: בצד המזרחי גבלו אותנו אנשי המינהל ומשרד השיכון.

סייף אל דין מועדי: הם עשו תכניות מתאר שחנקו אותנו.

סייף אל דין מועדי: אין לנו לאן ללכת בשלושה כיוונים: צפון מזרח ודרום.

סייף אל דין מועדי: המוצא היחיד שלנו הוא לכיוון מערב ופתאום יש לנו אזור תעשיה, שזה מגביל אותך ואתה לא יכול להגיש תכנית.

סייף אל דין מועדי: אני מדבר על אזור תעשיה של ירכא.

סייף אל דין מועדי: אנחנו פתוחים לבנות לכיוון מערב אבל פתאום יש לנו אזור תעשיה ואתה לא יכול לבנות שם מגורים.

סייף אל דין מועדי: שכונת רבין, שהיא 500 דונם, שיכולה לפתור מצוקה ולשחרר את הלחץ שיש בכפר, תקועה.

סייף אל דין מועדי: אני לא יודע מי צריך לפתור את הבעיה הזאת ולהוציא אותה לפועל כדי שהחיילים יוכלו לגור בה.

סייף אל דין מועדי: יש לנו 400 דירות שמשלמים קנסות כל שנה.

יוסי ביילין: המליאה עומדת להתחיל ואנחנו צריכים לסיים.

יוסי ביילין: אדוני ראש המועצה, בבקשה.

אריה טל: בירכא מונתה ועדה קרואה ועלו בעיות שצריכות להיבדק באופן יסודי.

אריה טל: ישנה שכונה שלמה שתוכננה למגורים ובוטלה בעקבות תמ"א 35.

אריה טל: הנושא של תמ"א 35 חייב להיבדק.

אריה טל: מה שעשו שם זה קטסטרופה בכל מה שקשור לשטחים ולאפשרויות הבניה.

אריה טל: מינהל מקרקעי ישראל מבקש לפני כל תכנית את הבדיקה של נושא איזון הקרקעות.

אריה טל: בעקבות האיזון בירכא מגיעים למסקנה שהשטחים הקיימים מספיקים לבניה.

אריה טל: אף אחד לא רואה מה קורה במקום בפועל.

אריה טל: בפועל, אין בניה למגורים, אין אפשרות לצעירים, אין אפשרות לחיילים משוחררים.

אריה טל: היום הנושא תקוע.

אריה טל: אני אומר לכם, יש 450 יחידות שאין להם מים וחשמל.

אריה טל: הם מחוץ לגבולות של תכנית המתאר והם לא יכולים לקבל את הצרכים.

אריה טל: לדעתי זה סיר לחץ בגלל הקשיים הקיימים.

אריה טל: זה מורגש מכל הכיוונים.

יוסי ביילין: מה הפיתרון לסוגיה שאנחנו דנים בה?

אריה טל: לפי דעתי הוועדה צריכה לבדוק באופן מיידי את תוכניות המיתאר ולהכניס את 450 היחידות לתוך תכנית המתאר.

אריה טל: אם נתנו להם עד היום להתקיים, הם כבר חיים בשטח והביוב זורם לנחלים שם.

אריה טל: הם לוקחים חשמל מבתי ספר.

אריה טל: בחורף בתי הספר לא יכלו לתפקד בגלל קריסה של רשת החשמל.

אריה טל: זאת צעקה גדולה.

אריה טל: כל יום פונים אלי תושבים שנשפטים כל יום שני וחמישי.

אריה טל: אני חושב שצריכה לקום ועדה שתיתן מענה מיידי לבעיות של יחידות הדיור.

אריה טל: בטווח הרחוק יותר, יש להקים ועדה שתראה איך נותנים מענה לכל האוכלוסייה הדרוזית.

אריה טל: צריך משהו מסודר, זה לא יכול להמשיך כך.

סעיד נפאע: אילו ראש המועצה הקודם היה אומר את הדברים האלה, אף אחד לא היה מאמין לו.

סעיד נפאע: טוב שאתה אומר את זה.

יוסי ביילין: אנחנו דנים היום בנושא מאוד מיוחד.

יוסי ביילין: הוועדה לא מרבה לדון בנושאים כל כך ספציפיים, כמו מחלוקת על בעלות בשטח מסוים.

יוסי ביילין: בגלל מה שקרה, בגלל העימות, בגלל המעצרים אנחנו מקיימים את הדיון.

יוסי ביילין: כרגיל, כתוצאה מדיון בנקודה מסוימת פתאום התמונה הכוללת עולה ותמיד יש רצון להרחיב ולראות איך אפשר לפתור את הבעיה היותר רחבה.

יוסי ביילין: ראשית, אנחנו נפנה להנהלת בתי המשפט כדי לברר איתם איך יכול להיות שסוגיה כזאת נדונה כל כך הרבה זמן ללא הכרעה.

יוסי ביילין: כאן אנחנו זקוקים להכרעות יותר מיידיות של בית המשפט שיכלו אולי למנוע חלק מהעימות שמתרחש כאן.

יוסי ביילין: אנחנו גם נעשה דבר נוסף.

יוסי ביילין: הוועדה תקיים דיון כללי בשאלת התנהלות מינהל מקרקעי ישראל בנושא המחלוקות על בעלות שמתמשכות זמן רב מאוד.

יוסי ביילין: לדיון הזה נזמין את הנהלת בתי המשפט.

יוסי ביילין: מלבד מה שאמרתי קודם, נעשה דיון אצלנו בשאלה הזאת.

יוסי ביילין: אני מניח שזאת לא בעיה רק של השטח הספציפי הזה שבו אנו דנים היום.

יעקב וידל: יש עשרות כאלה.

יוסי ביילין: אז בוודאי זה מצדיק דיון רחב יותר.

יוסי ביילין: לגבי השאלה הספציפית.

יוסי ביילין: אנחנו דנים כאן במקביל לבית המשפט.

יוסי ביילין: בית המשפט קיבל החלטות וגם הוציא צו מניעה שאוסר על הצדדים להיכנס לשטח.

יוסי ביילין: אני מבין את הבקשות של הציבור אבל אנחנו לא יכולים כאן להכריע.

יוסי ביילין: אנחנו יכולים להמליץ בפני מינהל מקרקעי ישראל לחזור לשיחות עם הטוענים לבעלות.

יוסי ביילין: על פני השטח, מבלי שראינו את המסמך, נראה שהתביעה שלהם לא לגמרי מנותקת מהמציאות.

מואפק טאריף: בעבר הגענו להסכמות עם המינהל ונגיע גם עכשיו.

יוסי ביילין: אנחנו לא יכולים לכפות על מינהל מקרקעי ישראל אבל אנחנו יכולים להציע שתקיימו דיון מחוץ לבית המשפט כדי להגיע לפיתרון של הבעיה הספציפית.

יוסי ביילין: לגבי השאלה של שטח השיפוט של ירכא.

יוסי ביילין: האם ניתן לצרף את זה, כפי שמציע חבר הכנסת זחאלקה?

יוסי ביילין: אני הייתי מציע - - -

ג'מאל זחאלקה: המטרה היא לקחת מהם ולהעביר לישובים הסמוכים.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר את זה.

ג'מאל זחאלקה: תושבי ירכא לא רוצים לתרום את שאריות הקרקעות שלהם.

ג'מאל זחאלקה: הם קמצנים, מה לעשות?

קריאה: חסר למדינת ישראל שתהיה אינתיפאדה בירכא.

יוסי ביילין: חברים, אני מאוד מבקש, בואו לא נאיים.

יוסי ביילין: אני לא רוצה להגיע לטונים האלה.

יוסי ביילין: האזרחים בישראל חייבים להיות אזרחים שווים בפני החוק באופן מלא.

יוסי ביילין: יש כאן תחושה שזה לא המצב וזה בוודאי לא דבר שמקל עלינו.

יוסי ביילין: לכן אני מציע שגם הסוגיה של צירוף השטח לאזור השיפוט של ירכא יהיה דבר שייבדק על ידי משרד הפנים כי זה בידיהם.

יוסי ביילין: תודה רבה, הישיבה נעולה.