ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 300, 2008-01-29 11:30

אופיר פינס-פז: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: אנחנו דנים בהצעת חוק השמות (תיקון מס' 5), של חברות הכנסת עמירה דותן וזהבה גלאון.

אופיר פינס-פז: לחברת הכנסת דותן מגיע מזל טוב, נולדה לה היום נכדה.

אופיר פינס-פז: מזל טוב.

אופיר פינס-פז: אנחנו בנוסח סופי, אז כמקובל בכנסת בהכנה לקריאה שניה ושלישית, אנחנו קוראים כל מילה.

אופיר פינס-פז: "בחוק השמות, התשט"ז–1956 (להלן – החוק העיקרי), במקום סעיף 9א יבוא: 9א "קביעת שם פרטי של אב.

אופיר פינס-פז: (א) אדם שטרם מלאו לו 16 שנים, והשם הפרטי של אביו אינו ידוע, ייקבע שמו הפרטי של אביו לפי החלטת אמו או לפי החלטת השר בהסכמת האם, ורשאית האם שלא לקבוע שם כאמור, והכל בכפוף להוראות כל דין".

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, יכול שלא יהיה לו שם אב בכלל.

אופיר פינס-פז: יש לך הערה על זה?

אופיר פינס-פז: בבקשה.

אודליה אדרי: עברנו על התיקון הזה ויש אתו בעייתיות מול שני דברים.

אודליה אדרי: אל"ף, עקרון אמינות המרשם.

אודליה אדרי: אני מדברת על האופציה שהאמא תקבע שם פיקטיבי לחלוטין, שלא קיים, שאין לו שום בסיס, לא על סמך בן-אדם קיים.

אודליה אדרי: יש עיקרון על מבחינת מדינת ישראל, שהמרשם יהיה אמין, שפרטי המרשם יתבססו על עובדות.

אופיר פינס-פז: מה היה אמין במה שהיה עד עכשיו?

אופיר פינס-פז: מה שהיה עד עכשיו היה פיקציה מוחלטת.

אודליה אדרי: לא הייתה פיקציה, היה חוק.

אופיר פינס-פז: גם עכשיו יהיה חוק.

אופיר פינס-פז: חוק עוד לא אומר אמינות, חוק אומר חוק.

אופיר פינס-פז: המצב שנהוג עד רגע זה הוא גם פיקטיבי.

אודליה אדרי: הוא לא פיקטיבי.

אודליה אדרי: הוא אולי מעוות במובן הזה שרושמים שם סב כשם אב.

עמירה דותן: מעוות זה יותר גרוע.

אופיר פינס-פז: למה זה כן עומד בעיקרון האמינות, ואחרי החוק זה לא עומד בעיקרון הזה?

אודליה אדרי: כי אז יש בסיס חוקי ואדם ספציפי, שאתה אומר שהוא הסבא, לא האבא.

אופיר פינס-פז: גם עכשיו אני נותן לך בסיס חוקי.

אופיר פינס-פז: זה מצב יותר טוב, לשיטתי.

אודליה אדרי: אז תן לי לסיים לגבי שתי הבעיות שיש.

אודליה אדרי: אחת, זה אמינות המרשם.

אודליה אדרי: דבר שני, יש את סעיף 21 לחוק מרשם האוכלוסין, שמדבר על שם אב כשהאישה פנויה.

אודליה אדרי: סעיף 22 אומר לגבי אישה נשואה שלא יירשם אדם, זולת האדם לו היא נשואה.

אודליה אדרי: סעיף 21 אומר לגבי אישה פנויה שכדי לקבוע שם אב של ילד שנולד לאישה לא נשואה יש שתי אופציות.

אודליה אדרי: אופציה אחת, הסכמת האב והאם כאחד.

אודליה אדרי: כלומר, שהאב מסכים שהילד יירשם כבנו.

אודליה אדרי: אופציה שניה, על-פי פסק דין.

אודליה אדרי: אם כתוב "יוסי", זו ראיה לכאורה שאבא שלו הוא יוסי.

אודליה אדרי: לכן, כשהילד ירצה להגיד שזה לא יוסי, הוא יצטרך להוכיח למה לא.

אודליה אדרי: אם נותנים לאמא לתת שם בלי שום בסיס זה שם שאין מאחוריו דבר.

אודליה אדרי: האמא חייבת לרשום שם אב על סמך שתי האופציות: הסכמה של האב או על סמך פסק דין.

אודליה אדרי: הצעת החוק מאיינת את סעיף 21.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: היועץ המשפטי של הוועדה, בבקשה.

תומר רוזנר: לגבי הטענה הראשונה, של אמינות המרשם, זו טענה נכונה גם לגבי המצב הנוכחי, שבו נרשם שם פיקטיבי, שהוא שם הסב אבל יכול היה המחוקק לקבוע באותה מידה שזה יהיה השם הראשון בתנ"ך.

תומר רוזנר: זו פיקציה באותה מידה.

אודליה אדרי: בסדר, אז לא תתקן טעות בטעות.

אודליה אדרי: אם אתה רוצה לתקן – תשמיט.

אודליה אדרי: תגיד שאין שם סב.

תומר רוזנר: אז מה אתם מציעים?

אודליה אדרי: האופציה היא שלא יירשם שום דבר, אבל לא שיירשם שם שהוא פיקציה.

אופיר פינס-פז: שקלנו את האופציה הזאת, אבל שמענו בדיון מאנשי משרד הרווחה שהם מתנגדים לכך שלא יהיה רשום כלום, בשל טובת הילד.

תומר רוזנר: כשלא רשום שום דבר זה לא לטובת הילד.

זהבה גלאון: שלא יהיה מצב שאין לו שם, לעומת אחרים.

אודליה אדרי: הייתי בדיון הזה, אבל הבנתי שתהיה אופציה לאמא או לא לרשום כלום או לקבוע שיירשם שם הסב.

אודליה אדרי: לא הבנתי שהכוונה היא לתת שם שלא קיים.

אודליה אדרי: כך הבנתי ולכן לא אמרתי את מה שאני אומרת עכשיו.

אופיר פינס-פז: נגיד שהיא הייתה קובעת את שם הסב, מה זה נותן לך?

אודליה אדרי: היום החוק מחייב לרשום את שם הסב.

אודליה אדרי: הוא לא נותן לה אופציה להגיד שהיא לא רוצה כלום.

אודליה אדרי: הבנתי שכל מטרת התיקון היא לתת לאם את האופציה להגיד שהיא רוצה שלא יירשם כלום.

זהבה גלאון: לא שלא יירשם כלום, היא רוצה לקבוע את מה שיירשם.

אודליה אדרי: אבל זה שם לא נכון.

אופיר פינס-פז: באיזה מובן שם הסב כן נכון?

אופיר פינס-פז: זה לא שם האב.

אודליה אדרי: זו הייתה הקביעה בשנת 75'.

אודליה אדרי: לא התחקיתי אחרי ההיגיון שעמד מאחוריה, אבל זו הייתה הקביעה.

זהבה גלאון: אבל הנסיבות השתנו.

אופיר פינס-פז: לפי התפיסה שלי, יש יותר סבירות שהמצב הזה, באופן מקרי, יפגע בשם האב מאשר במצב הקודם, שרושמים את שם הסב.

זהבה גלאון: מעל הדוכן הבאתי את הדוגמה של מקרה שבו היא רוצה לקרוא לאב אופיר פינס - - -

אודליה אדרי: אני בוחרת את השם שלי, אני מקבלת את זה שזו פררוגטיבה שלי.

אודליה אדרי: אבל אני קובעת פריט מרשם שיש מאחוריו דבר.

תומר רוזנר: גם שם המשפחה הוא פריט מרשם, ואני יכול לרשום לעצמי שם פיקטיבי.

אודליה אדרי: זה לא פיקטיבי, כי זה השם שבו תיקרא.

תומר רוזנר: אם באמת יש חשש שינצלו את השימוש הזה לרעה, לצורך עניין זה בדיוק תוקן סעיף 16 לחוק, שבו ניתנת סמכות פיקוח לשר הפנים לבטל קביעה של האם.

תומר רוזנר: אם הקביעה הזאת היא קביעה מטעה, קביעה שסותרת את תקנת הציבור או שיש בה ניסיון לשימוש לרעה, שר הפנים יוכל למנוע את זה.

תומר רוזנר: לגבי הטיעון השני של חוק מרשם האוכלוסין, הסעיפים בחוק מרשם האוכלוסין לא מתייחסים למצב שבו שם האב אינו ידוע, אלא למצב שבו ידוע שם האב והאישה פנויה.

תומר רוזנר: דבר שני, ויותר חשוב, לצורך העניין הזה בדיוק הזה הוספה הסיפא של הסעיף פה, שאומרת שהקביעה של האמא בכל הסעיף הזה היא בכפוף להוראות כל דין.

תומר רוזנר: כלומר, נשמרות הוראות סעיפים 21 ו-22 לחוק מרשם האוכלוסין, ואם תהיה התנגשות ביניהן אז ההוראות ההן יגברו, מפני שהקביעה של האמא כפופה להוראות כל דין.

תומר רוזנר: .

אודליה אדרי: הרי אתה מתקן חוק כדי לקבוע נורמה שתחייב את משרד הפנים.

אודליה אדרי: היום קיימת נורמה משפטית מחייבת שאומרת שלאישה פנויה יש שתי אופציות: או הסכמת האב או פסק דין.

תומר רוזנר: אבל האב לא ידוע.

אודליה אדרי: נכון, ולכן פסק דין.

אודליה אדרי: זו אופציה שקיימת בחוק.

תומר רוזנר: המקרה של פסק דין הוא כשהאב ידוע והוא לא מסכים שירשמו אותו.

אודליה אדרי: מי אמר?

תומר רוזנר: זה מה שכתוב בחוק.

אודליה אדרי: לא.

אודליה אדרי: החוק אומר שאתה רשאי לרשום שם אב או על סמך הסכמת שני ההורים או על סמך פסק דין.

אודליה אדרי: כלומר, אם יש אב ידוע, צריך שהוא יסכים ואם הוא לא מסכים אפשר ללכת לבית המשפט.

אודליה אדרי: אם האב לא ידוע, ברירת המחדל היא גם כן בית משפט.

תומר רוזנר: ומה יעשה בית המשפט?

אודליה אדרי: בית המשפט יגיד בדיקת רקמות, אם צריך.

תומר רוזנר: אבל האב לא ידוע.

אודליה אדרי: אז הוא יגיד לרשום שם ריק.

אודליה אדרי: אני לא חושבת שהמחוקק אי פעם העלה על דעתו שייתכן שיהיה מצב שמרשם האוכלוסין יכלול פריט שהוא לא נכון.

זהבה גלאון: אבל זה מה שיש עכשיו.

זהבה גלאון: הסב הוא שם האב?

אודליה אדרי: אף אחד לא אומר שהוא האבא שלו.

אודליה אדרי: היום אתם עושים פיקציה בחוק, אתם כוללים פריט פיקטיבי.

עמירה דותן: מה שקיים עכשיו זה הרבה יותר גרוע מפיקטיבי.

עמירה דותן: הוא גם מעוות וגם פיקטיבי, כי הוא לא האב.

אודליה אדרי: אף אחד לא אומר שהוא האב.

עמירה דותן: אבל כתוב שם "שם האב".

זהבה גלאון: כתוב "שם האב" ואנחנו רוצים לתקן את זה.

זהבה גלאון: זה מעוות.

עמירה דותן: זה שקרי.

אודליה אדרי: אז מה תעשי?

אודליה אדרי: תכניסי שקר במקום שקר?

אודליה אדרי: זה התיקון שאת עושה לחוק?

אודליה אדרי: נותנים לה את האופציה לא לרשום כלום.

זהבה גלאון: הרווחה הציעו שהיא תרשום, היא תבחר את מי שהיא רוצה לרשום.

אודליה אדרי: על סמך פסק דין, כי צריך לרשום מישהו ולא סתם מישהו.

זהבה גלאון: למה?

זהבה גלאון: אני בוחרת לי שם או שם משפחה, לא מעניין אותי מה אחרים חושבים על זה.

זהבה גלאון: אני הולכת למרשם ורושמת "גלאון".

אודליה אדרי: אבל הוא לא אבא שלך.

אודליה אדרי: יתברר מחר בבוקר שלו הוא יוסי ולא משה.

זהבה גלאון: אז יעשו את השינוי.

אופיר פינס-פז: גברת שטרנברג ממשרד המשפטים, מה את חושבת?

אביטל שטרנברג: אני במצב קשה.

אביטל שטרנברג: אם הלשכה המשפטית של משרד הפנים חושבת שצריך לעשות רביזיה של הנושא הזה, אז פורמלית אנחנו חייבים לחזור לוועדת השרים לחקיקה.

אביטל שטרנברג: לי יש הנחיה לתמוך בהצעת החוק, היא נאמרה בצורה מאוד מפורשת על-ידי שר הפנים מעל במת הכנסת בקריאה האחרונה.

אביטל שטרנברג: אני מרגישה מאוד לא נוח.

אביטל שטרנברג: אם יש צורך לבדוק אני חושבת שכדאי לבדוק, שלא נעשה תקלה.

אביטל שטרנברג: אבל כרגע אני בעמדה מאוד משונה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: חברת הכנסת דותן, בבקשה.

עמירה דותן: מה שמוצע היום הוא גם מעוות וגם שקרי.

עמירה דותן: ההצעה הראשונית שלי הייתה שזה יהיה ריק, זה גם מסתדר עם הדת.

עמירה דותן: משרד הרווחה אמר דברים מאוד ברורים, שריק זה לא בסדר.

עמירה דותן: אני חוזרת לחיים.

עמירה דותן: האמא שיולדת – שיודעת מי האבא או לא יודעת - יש לה רצון רק לשמור על הבן שלה.

עמירה דותן: אין לה רצון לעשות דברים פיקטיביים, לא להתנגח עם משרד הפנים.

עמירה דותן: היא רוצה לשמור על עצמה ועל התינוק שלה כבבת עינה.

עמירה דותן: לכן, אין שום חשש שהיא תעשה דבר שאת כל כך חוששת ממנו.

עמירה דותן: אז נשים רגע את המשפט בצד ואת כל הסעיפים הגרנדיוזיים, ונראה את הפרקטיקה של החיים.

עמירה דותן: הרי לפני כמה שנים לא היינו דנים בנושא הזה.

עמירה דותן: אני מאוד מעריכה שנשים, בחוכמה שלהן, ברצינות שלהן, תשמורנה כבבת עיניהן על הוולד.

עמירה דותן: לכן, הייתי שמה בצד את החששות הגדולים האלה בצד.

עמירה דותן: נראה לי שהחוק, כפי שהוא נשמע כאן, נותן מענה לכול.

ציפי ברלבב: כמו שאמרתי בדיון הקודם, אנחנו מסכימים עם הרעיון של תומר רוזנר.

ציפי ברלבב: אחרי שעברנו על ההצעה שעברה קריאה ראשונה, חשבנו שאת סעיף א נשאיר כמות שהוא, כי אנחנו חושבים שכדאי לתת לאמא את האופציה הזאת.

ציפי ברלבב: אבל, אולי כדי לא לגרום לתחושה של משרד הפנים שזו יותר מדי פיקציה והופכים את המרשם לבדיחה, אולי לבטל את האפשרות שניתנת לקטין בגיל 16 לשנות את השם.

ציפי ברלבב: למה הכוונה?

ציפי ברלבב: אם רשום לו שם והוא רוצה למחוק אותו - בבקשה, אבל לא להחליף משם פיקטיבי אחד לשם פיקטיבי אחר.

ציפי ברלבב: זה הדבר היחיד שאנחנו חושבים שכדאי לשקול.

זהבה גלאון: יש בזה היגיון.

אופיר פינס-פז: יש משהו שמפריע לי בסעיף א.

אופיר פינס-פז: "יקבע שמו הפרטי של אביו לפי החלטת אימו או לפי החלטת השר בהסכמת האם".

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת או לפי החלטת השר בהסכמת האם?

אופיר פינס-פז: מה הפרוצדורה?

אופיר פינס-פז: או שהאם נותנת או שהיא לא נותנת.

זהבה גלאון: זאת ברירת מחדל.

אופיר פינס-פז: מתי השר נותן בהסכמת האם?

זהבה גלאון: לדעתי, זה לא מנוסח טוב.

זהבה גלאון: ברירת המחדל היא שהיום השר נותן באופן אוטומטי שם, שם הסב.

זהבה גלאון: ברגע שהאם רוצה לתת שם, אז זה בהסכמת האם.

זהבה גלאון: אם האם לא באה לרשום, זה כאילו באופן אוטומטי.

אופיר פינס-פז: הוא לא יכול לעשות כלום, כי כתוב פה "בהסכמת האם".

זהבה גלאון: אני חושבת שהדבר הזה מיותר.

אופיר פינס-פז: גם אני חושב כך.

תומר רוזנר: בדיון הקודם ביקשתם להשאיר את האופציה הזאת לשר הפנים.

תומר רוזנר: גם אני סבור שהיא מיותרת, כי אם האמא קובעת את השם אין מקום לערב את השר.

עמירה דותן: זה לא עלה פה.

עמירה דותן: זה עלה בדיון במליאת כנסת.

אופיר פינס-פז: האמא יכולה לתת או לא לתת.

אופיר פינס-פז: קריאה של סעיפי החוק הבאים: "(ב) אדם שמלאו לו 16 שנים, והשם הפרטי של אביו אינו ידוע, או שהוחלט שלא לקבוע שם כאמור, לפי הוראות סעיף קטן (א), ייקבע שמו הפרטי של אביו לפי החלטתו, ורשאי הוא שלא לקבוע שם כאמור, והכול בכפוף להוראות כל דין.

אופיר פינס-פז: (ג) נקבע שם פרטי של אב לפי הוראות סעיף קטן (א), רשאי אדם שמלאו לו 16 שנים לשנות את השם האמור או לבטלו.

אופיר פינס-פז: "

אופיר פינס-פז: אתם אומרים "לבטלו".

ציפי ברלבב: להוריד את האופציה של שינוי השם, אבל להשאיר לו את האופציה לבטלו.

אביטל שטרנברג: הגיל שנקבע בסעיף הוא גיל 16, והוא נקבע על פי הגיל שבו זכאים לתעודת זהות.

אביטל שטרנברג: אבל הגיל לשינוי פרטים הוא 18.

אביטל שטרנברג: סעיף 10 קובע שבגיר רשאי לשנות את שם משפחתו או שמו הפרטי, ואני חושבת שכדאי לשמור על אחידות.

אביטל שטרנברג: אני מציעה גיל 18.

ציפי ברלבב: אנחנו חושבים שהגיל המתאים לבחירת שם הוא כן 16.

אביטל שטרנברג: אז צריך גם לשנות את הגיל של שינוי השמות, וזה לא חלק מההצעה.

ציפי ברלבב: למה?

ציפי ברלבב: אם אדם רוצה לשנות את שמו יעשה זאת בגיל 18.

ציפי ברלבב: רוצה לשנות את פריט הרישום של שם האב, יכול לעשות את זה בגיל 16.

ציפי ברלבב: שינוי שם הוא דבר שונה משינוי פריט הרישום של שם אב.

אביטל שטרנברג: זה נראה לי מאותה מטריה, אבל לא איהרג על זה.

אופיר פינס-פז: המחשבה על 16 היא שזאת הפעם הראשונה שיש לו תעודת זהות.

אופיר פינס-פז: במקרה השתתפתי השבוע בטקס נתינת תעודות זהות לבני 16.

אופיר פינס-פז: זה טקס קבוע, מרגש.

זהבה גלאון: מה תכני הטקס?

אופיר פינס-פז: מה זה תעודת זהות, במסגרת חינוך לאזרחות.

אופיר פינס-פז: לכן אני אומר שיש משהו בגיל 16, שאז מקבלים את תעודת הזהות.

אופיר פינס-פז: לגבי השם הפרטי המחוקק החליט גיל 18.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לגעת בזה, כי אני חושב שהיו טעמים סבירים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאת זה כדאי להשאיר לגיל 16.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהיה סעיף ששכחנו.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע איפה מטפלים בזה שהאמא עושה נזק.

אופיר פינס-פז: למשל, קוראת לבן שלה בשם של אדם ידוע.

תומר רוזנר: הסעיף הבא מתקן את זה.

תומר רוזנר: סעיף 16 לחוק הקיים מקנה לשר הפנים סמכות לבטל ולהתערב בקביעות של שמות פרטיים ושמות משפחה, ואנחנו מבקשים להוסיף גם את הקביעה של שם האב.

אופיר פינס-פז: איך יממשו את הסעיף הזה?

אופיר פינס-פז: נגיד שתבוא אישה ותחליט שמישהו הוא האבא של הבן שלה - - -

אביטל שטרנברג: זה צריך להיות שם פרטי מאוד מיוחד כדי שיצביע על בן-אדם ספציפי.

תומר רוזנר: ואז יפסלו לה את זה.

זהבה גלאון: זה רק שם פרטי, זה צריך להיות שם מובהק.

עמירה דותן: מה כתוב בסעיפים האלה?

עמירה דותן: נגיד שכותבים "אופיר", ואז אופיר מגלה שהשתמשו בשמו והוא לא מרוצה.

זהבה גלאון: הוא האופיר היחיד בעולם?

עמירה דותן: אני רוצה לדעת מה כתוב בסעיפים שאנחנו מקריאים.

עמירה דותן: מי יכול לטעון?

עמירה דותן: זה סעיף 16 לחוק.

עמירה דותן: "פסילת בחירה או שינוי.

עמירה דותן: השר רשאי לפסול בחירת שם לפי הסעיפים 8, 9" – אנחנו רוצים להוסיף "ו-9א" – "בשינוי שם לפי סעיפים 9א" - שאנחנו רוצים להוסיף 10(13) – "אם סבור הוא שהשם החדש עלול להטעות או לפגוע בתקנת הציבור או ברגשותיו.

עמירה דותן: אולם לא יפסול השר שם מהטעם שהשם נבחר עקב קשר בין ידועים בציבור".

עמירה דותן: איך השר יודע?

עמירה דותן: הוא ידע אם הגבר יכול להתלונן לפקיד.

עמירה דותן: אני חושבת שזה פותר את כל הבעיות.

זהבה גלאון: למה שהמילה "אופיר" או כל שם אחר יעורר תהיה?

זהבה גלאון: יש עשרות אלפי "אופיר" בארץ, זה לא משהו מחשיד.

זהבה גלאון: זה לא אופיר פינס הספציפי.

אופיר פינס-פז: זו לא דוגמה טובה.

אופיר פינס-פז: אני מדבר על משהו בנאלי.

אודליה אדרי: אם מדובר באישה שיש שמועות לגביה שהיתה עם גבר מסוים, ואם רושמת את אותו שם כשם האב זה מצביע על כך שכל הסיפור נכון.

זהבה גלאון: חוק צופה פני עתיד, ויש דרכים להיאבק.

אופיר פינס-פז: דיברנו על זה שצריך למלא הצהרה, שאין לה כוונה - - -

זהבה גלאון: מה פתאום?

זהבה גלאון: אם היא נשואה היא לא צריכה הצהרה, ואם היא לא נשואה היא צריכה הצהרה?

זהבה גלאון: מה קרה?

אופיר פינס-פז: הצהרה שבבחירת השם אין לה כוונה לשייך ילד למישהו.

זהבה גלאון: אבל איך היא תשייך אותו?

זהבה גלאון: זה סתם שם, אין לזה ערך.

אודליה אדרי: יש לזה ערך ראייתי.

אודליה אדרי: זו ראיה לכאורה.

תומר רוזנר: היא לא מזהה אדם ספציפי.

עמירה דותן: זה סתם שם.

זהבה גלאון: יש עשרות אלפי שמות פרטיים כאלה.

אופיר פינס-פז: השר יכול לדעת רק אם יש תלונה.

תומר רוזנר: כשאתה רוצה לשנות את השם הפרטי שלך ואת שם המשפחה כדי לזכות בירושה, למשל.

זהבה גלאון: איך שר הפנים יודע?

זהבה גלאון: כמו שידע במקרה הזה ידע גם באחר.

אודליה אדרי: מקרים שבהם שר הפנים מתערב זה למשל ערבי שרצה שם ישראלי.

תומר רוזנר: זה חמור מאוד שפסלו לו את זה.

אודליה אדרי: אלה המקרים ששר הפנים יידע, כי זה מובהק.

אודליה אדרי: במקרים היותר פשוטים של ירושה אין שום דרך לדעת.

זהבה גלאון: אם יש בעיה תדעי.

תומר רוזנר: לגבי (ג) אתם רוצים לוותר?

תומר רוזנר: אפשר לבטל.

תומר רוזנר: קריאת סעיף 2.

תומר רוזנר: "בסעיף 16 לחוק העיקרי, אחרי "9" יבוא "ו-9א" ובמקום "10" יבוא "9א, 10".

אופיר פינס-פז: מי בעד הצעת החוק לקריאה שניה ושלישית?

אופיר פינס-פז: מי נגד?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין הצעת החוק אושרה פה אחד.

אופיר פינס-פז: תודה, ההצעה אושרה פה אחד.

אופיר פינס-פז: אני נועל את הישיבה.