ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 75, 2008-01-28 11:30

בנימין אלון: שלום לכם.

בנימין אלון: אני מתכבד לפתוח ישיבה מיוחדת זו של ועדת המדע, לציון יום השנה החמישי לפטירתו של אלוף משנה אילן רמון, שהיה בצוות של ספינת החלל קולומביה, ואנחנו כולנו זוכרים את האירוע הזה.

בנימין אלון: רונה, רעייתו, נמצאת איתנו.

בנימין אלון: יש לנו הכבוד לארח את אלמנתו של הטייס ויליאם מק'קול, לני מק'קול כבוד הוא לנו שאת כאן ובנו קמרון מקקול, ואני מבין שנמצא גם דר' ג'ונתן קלרק האלמן של לואל קלרק שהיתה בצוות של האסון והטרגדיה המזעזע והבלתי נשכח הזה.

בנימין אלון: אנחנו כמובן בוועדת המדע, בבקשה קבלו את התנצלותי, אנחנו צריכים לעשות זאת בשפה העברית, הפרוטוקול, ויש לנו כמה עוזרי תרגום.

בנימין אלון: בינתיים אתם תוכלו לשאת את דבריכם ותהיה לנו הרצאה מיוחדת של מדען מנאס"א שתהיה באנגלית ואז אולי כנגד.

בנימין אלון: לכן, ברוכים הבאים ושוב על הפער בשפה אני מתנצל אבל זה המצב.

בנימין אלון: רבותיי, אנחנו "מנצלים" את האירוע העצוב ההוא כדי לקיים ישיבה כאן, בכנסת, בוועדת המדע.

בנימין אלון: נמצא איתנו שר המדע, מכובדי מר מג'אדלה, וחברי כנסת שנמצאים כאן, אלכס מילר, חבר הוועדה, וכמובן פרופ' איציק בן ישראל שכיום איתנו כאן בכנסת והוא גם יזם את הדיון הזה וגם בעל זכויות רבות רבות במדינת ישראל בתחומים רבים, וזה לכבוד לנו כאן למועדון שלנו, של חברי הכנסת, שהצטרפת אלינו.

בנימין אלון: אתה לא שומע את המחמאות וטוב שכך.

בנימין אלון: בכל אופן, מספרים קצת שבחו של אדם בפניו.

בנימין אלון: הנושא שאני הייתי שמח באמת להעלות פה בהזדמנות הזו, במלים הקצרות שלי של ההקדמה, ואינני מתכוון להאריך, כי בסך הכול אני פותח, יש לנו פה מרצים שידברו, ישראל, ברוך ה', צעד קדימה בהרבה תחומי מדע, גם בתחום של המחקר והפיתוח היישומי של היי-טק ושל תחומים אחרים, וגם בתחום התיאורטי.

בנימין אלון: לישראל יש כוח אדם מדעי מעולה שהיא יכולה באמת להתגאות בו ולבנות עליו, יש לנו ידע טכנולוגי והתחום הזה של החלל הוא תחום שיכול להיות שאצל חלק נתפס עדיין כאיזה מן אגדה מרתקת על דברים שהם לא ישימים וכולנו יודעים שזה לא כך.

בנימין אלון: ובאמת האתגר מוטל גם על כתפיך, אדוני שר המדע, ועל כתפי כולנו, איך לקדם את המחקר בנושא של חלל בשני התחומים שלו, גם במדע הטהור וגם במחקר היישומי.

בנימין אלון: הרי כולנו יודעים שישראל זכתה והיא מהווה אחת מאם אני לא טועה שבע המדינות וזה למרות גודלה הקטן של המדינה שלנו כמותית, שיש להן את היכולות של לוויינים בחלל, קטנים אבל ממזרים, כמו שאומרים אצלנו, חכמים ויודעים להיות קיימים בצורה משמעותית ולהשפיע גם על החיים המעשיים שלנו ואני באמת חושב שאנחנו צריכים לעשות כל מאמץ גם בהגברת התודעה הישראלית וגם בגיוס המשאבים הנכונים כדי להסביר כמה תחום המדע הזה הוא תחום מעשי, אבל אני לא מתכוון רק לצד המחקרי הפיתוחי של המחקר והפיתוח, אלא כמו בכל תחום אחר, אנחנו תמיד חייבים להיות צעד אחד קדימה, גם במחקר הטהור, גם בשביל הדורות הבאים, גם בשביל עצמנו.

בנימין אלון: אני מודה מאוד לכל אלה שתמכו והגיעו לכאן מהארץ ומחוץ לארץ.

בנימין אלון: אני רק אציין, ובזה אסיים את דברי הפתיחה שלי, שנמצאים איתנו כאן גם.

בנימין אלון: יש לנו אורחים מכובדים אורחים מיוחדים שבאו במיוחד לא רק לאירוע זה, אלא גם לכנס בהרצליה.

בנימין אלון: בכל מקרה, יש לנו פה את האסטרונאוטים,גב' סוניטה וויליאם לעונג ולכבוד לנו לארח אותך, את בעלך שנמצא כאן ומר מייק לופז אלגריה אסטרונאוט מנאס"א, נמצא איתנו גם אסטרונאט מנאס"א שבמקור הוא מגרמניה סר גרהרד טיאלה ואשתו אף היא כאן.

בנימין אלון: תודה רבה לכם וכמו שאמרתי קודם נג'ין קוקס מנאס"א שתרצה אחר כך.

בנימין אלון: שוב ברוכים הבאים.

בנימין אלון: אלה הם דבריי, לפתיחה.

בנימין אלון: אני הייתי מאוד מודה לשר שלנו, שר המדע, אם יאמר כמה מלים.

גאלב מג'אדלה: צהריים טובים לכולם, כבוד יושב ראש ועדת הכנסת למדע וטכנולוגיה, חבר הכנסת בני אלון, חבריי חברי הכנסת שמכבדים אותנו, יצחק בן ישראל ואלכס מילר, גב' רונה רמון ובני המשפחה, אורחים נכבדים מחוץ לארץ ומנאס"א, אנשי מכון פישר, שנמצאים איתנו וחבריי ממשרד המדע, התרבות והספורט.

גאלב מג'אדלה: אני קודם כל מצטרף לברכותיו ולדבריו של כבוד היושב ראש, חבר הכנסת בני אלון.

גאלב מג'אדלה: עברו מאז אסון המעבורת קולומביה מספר 107, חמש שנים.

גאלב מג'אדלה: יצא לי גם בשנה שעברה, ממש לפני תחילת התפקיד, להיות באירוע לזכרו של אילן רמון.

גאלב מג'אדלה: אילן רמון, כולנו הצדענו לו ומצדיעים לו וזכרו יקר לכולנו, האסטרונאוט הישראלי הראשון.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שבעקבותיו יבואו אחרים ונוספים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו במשרד המדע, התרבות והספורט, כבוד היושב ראש, רואים חובה כל שנה להעלות את זכרו באירוע מדעי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נשמח לעשות זאת תמיד, בשיתוף כל הנוגעים בדבר, נשלב איתם ידיים, כי המעבורת, כפי שהיא סיימה, והצוות שהלך לעולמו, הם יקרים, הם עשו עבודה טובה, הם היו בשירות האנושות כולה.

גאלב מג'אדלה: אני אומר גם בהזדמנות זאת, כפי שאמרתי גם קודם, שאנחנו מוסרים את תנחומינו לצוות כולו ולמשפחת רמון בוודאי, בראש ובראשונה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נמשיך לקדם כל פרויקט כדי להעלות את זכרו של אילן רמון.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לנצל את האירוע ולומר לך, משרד המדע, התרבות והספורט רואה במדע ובהשקעה במדע השקעה במדע היישומי הנכון, השקעה נכונה במדע האזרחי, התשובה והמנוף הכלכלי של מדינת ישראל לטווח הארוך.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים שיושקע במדע האזרחי.

גאלב מג'אדלה: זה המענה לבעיות הכלכליות והחברתיות של מדינת ישראל, כאשר כמעט 50% מאזרחי המדינה מתחת לקו העוני.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מאמינים שהמדע הוא התשובה.

גאלב מג'אדלה: מדינת ישראל היא אחת מתוך 4, אדוני היושב ראש.

גאלב מג'אדלה: מדינת ישראל היא מדינה שהגיעה להישגים עצומים, ברמה של העולם, ואנחנו חייבים לגייס את כל ההישגים האלה כדי להחזיר את 3,500 המדענים שנמצאים בחוץ לארץ, המדענים הישראליים, ועוד 20,000 אנשי היי טק.

גאלב מג'אדלה: נדמה לי שזו המשימה הלאומית מספר 1 של מדינת ישראל.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה להאריך, אני מסתפק בדברים האלה.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לך על כינוס הוועדה ואני בטוח שאנחנו נמשיך לעשות זאת גם בעתיד.

גאלב מג'אדלה: ואנחנו פתוחים גם לתת ביטוי לאירוע הזה, שהוא יקר לכולנו, בכל דרך אפשרית.

גאלב מג'אדלה: כמו למשל מלגות שאנחנו נותנים על שם אילן רמון ואנחנו רוצים להמשיך ולהנציח את זכרו בכל דרך אפשרית.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לכולם ולאורחים שהגיעו מחוץ לארץ, אני מודה, גם למדענים, גם מנאס"א באופן אישי.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

בנימין אלון: תודה רבה, אדוני השר.

בנימין אלון: ידידנו, חבר הכנסת, פרופ' יצחק בן ישראל, יושב ראש סוכנות החלל הישראלית, בבקשה.

יצחק בן ישראל: כבוד היושב ראש, אדוני השר.

יצחק בן ישראל: אני חושב שאנחנו כולנו צריכים לשמוח שאנחנו מתכנסים באירועים כאלה שאנחנו בעצם נותנים כבוד למדע ולחלוציות.

יצחק בן ישראל: היום החלל הוא מתחומי המדע שהם התגשמות אחד התחומים האחרונים שנשארו בחזית שבהם צריכים חלוצים, ויושבים איתנו כאן החלוצים, שלושת האסטרונאוטים שהזכיר אותם קודם יושב ראש הוועדה.

יצחק בן ישראל: אני לא אחזור על שמותיהם, אבל רק שתדעו שאחד מהם היה שבעה חודשים בתחנת החלל הבינלאומית שמסתובבת מעלינו, והשנייה, הגב' וויליאם היתה ששה חודשים.

יצחק בן ישראל: אלה פרקי זמן מאוד מכובדים, אבל רציתי את כמה מלות ההקדמה האלה לייחד דווקא לחלוץ הפרטי שלנו, לאילן רמון.

יצחק בן ישראל: אילן, תולדותיו היום ידועים לכל, מכיוון ששירתתי לצדו בחיל האוויר הרבה שנים, אז זה לא סוד בשבילכם שהוא היה טייס קרב, הוא היה מאלה שתקפו את הכור בבגדד בזמנו ולא היה מתאים יותר ממנו.

יצחק בן ישראל: יצא לי אחרי כן, כשהייתי ראש מפא"ת, להיות בצוות שבוחר, לא היה מתאים יותר ממנו להישלח להכשרה הזאת ביוסטון ואחרי כן למשימה המדעית שעליה הוא עלה לטיסה לקולומביה, שלצערנו הרב הוא לא חזר ממנה.

יצחק בן ישראל: בכל שנה אנחנו מקיימים כנס מדעי בחסות מכון פישר למחקרי חלל ואוויר של עמותת חיל האוויר, או סמוך לעמותת חיל האוויר, ואני שמח מאוד שיושב ראש הוועדה נענה שהטקס הזה פה שאנחנו עושים פה היום, והדיון שאנחנו עושים היום בענייני חלל יהיה מן פתיחה לכנס הזה, כדי שזה לא יהיה רק זיכרון, אלא כמו שכולנו רוצים, זה יהיה בעצם איזה שהוא מנוף להמשך העיסוק והפיתוח של תחום החלל בארץ שאני חושב שאין כמוהו.

יצחק בן ישראל: הזכיר השר את משיכת הישראלים המדענים חזרה ארצה, אין הרבה תחומים שיכולים להיות כל כך אטרקטיביים וכל כך מושכים את הדמיון האנושי ואת הלב האנושי כמו תחום החלל הזה.

יצחק בן ישראל: תודה רבה.

בנימין אלון: אבקש מד"ר צבי קפלן, שהוא מנהל סוכנות החלל הישראלית, מה שנקרא אצלנו סל"ה, להשלים את הדברים של יושב ראש הסוכנות.

בנימין אלון: נג'ין קוקס: אחר צהריים טובים, תודה לכם על ההזדמנות להשתתף בועדה זו.

בנימין אלון: כבוד רב הוא לי להיות כאן היום.

בנימין אלון: יש לנו הזכות במידה מסויימת להיות כאן

בנימין אלון: השבוע כדי לחגוג ולהנציח את ההשגים של קולומביה ולשוחח על כמה מהבדיקות שהאסטרונאוטים עשו כמו סוניטה, מייקל וגרהרד ואנחנו חוזרים לשלוח אנשים חזרה לירח ולמאדים.

בנימין אלון: מה שד"ר קפלן ביקש ממני לדבר עליו היום הוא מעט על השיתוף בין חקירה ממוכנת וחקירה אנושית וכיצד משימות מסויימות מחודשות תלויות למעשה באופן שאנחנו מניעים את הסטודנטים שלנו ובחינוך הגבוה.

בנימין אלון: הסיפור שאני הייתי רוצה להתחלק בו אתכם מאד בקצרה היום הוא על רכב חלל למחקר המאדים שהופעל לראשונה ב-2003 יש כיום עדיין על המאדים שני רכבי חלל האמורים במיוחד לגלות אם היו אי פעם מים במאדים.

בנימין אלון: כך שאנחנו התחלנו לבנות משהו, התחלנו לבנות חללית זאת ב-2000 והפעלנו אותה לראשונה ב-2003 זה היה אתגר תכנוני במידה מסויימת.

בנימין אלון: ארצות הברית שלחה שתי משלחות רובוטים ב-1999, גשש למאדים ורכב נחיתה קוטבי במאדים, שתי המשלחות לא הצליחו להגיע למאדים ב-1999 כך שאנחנו בשנת 2000 ניסינו לפתח משלחת שתהיה מוכנה לטוס למאדים ב-2003.

בנימין אלון: חזרנו בחזרה לשיטה שהשתמשנו בה ב-1997 כשהנחתנו גשש על פני מאדים.

בנימין אלון: זה היה רכב החלל הראשון שנשלח כך שמה שאמרנו היה, בואו נעשה את אותו דבר רק שהפעם נשלח רכב חלל גדול יותר.

בנימין אלון: זהו תרשים רכב חלל לחקר המאדים שהתפקיד שלו היה להיות כמו גיאולוג מכני על פני מאדים ובמיוחד למצוא אם היו אי פעם מים על מאדים.

בנימין אלון: התהליך של הנחתת רכבי החלל הללו היה בשש דקות מאומצות מהרגע שהם נכנסו לאטמוספירה העליונה של המאדים עד שהם נחתו.

בנימין אלון: את ארבע הדקות הראשונות בכניסה לאטמוספירה של המאדים בעוד שאנחנו התחלנו בתאוצה של 15 אלף קמ"ש בכניסה.

בנימין אלון: כוח ההתנגדות של האטמוספירה האט אותנו לכאלפיים קמ"ש.

בנימין אלון: אז השתמשנו במצנחים כדי להאט עד כמאה וחמישים קמ"ש ואז פרסנו את כריות האוויר.

בנימין אלון: כריות אוויר אלה דומות לאלה שאתם מוצאים במכוניות והן הגנו על רכב החללית כשהוא עמד לנחות על פני מאדים.

בנימין אלון: חיברנו את המושכות לכריות האוויר וכיסינו את רכב החלל ואז הצתנו את הטיל כדי להנחית את החללית בהתקרבה לפני השטח, חתכנו את המושכות ואז הרשינו לרכב ליפול על פני השטח ולנתר בתוך כריות האוויר הללו.

בנימין אלון: הוא ניתר מאד גבוה, גבוה יותר מהבניין הזה וכל אחד מרכבי החלל ניתר כ-28 פעמים.

בנימין אלון: כל זה ארע בשש דקות.

בנימין אלון: ברגע שהגענו לפני השטח הרכב היה צריך לשחרר את עצמו כך שאנחנו הוצאנו את האוויר מהכריות שחררנו את הכלי הנוחת ואז פרסנו את רכב החלל.

בנימין אלון: לאחר שכל זה נעשה יכולנו סופסוף לדבר אל רכב החלל.

בנימין אלון: אחרי שלוש שנים של עבודה מאד קשה לפיתוח רכבי חלל אלה 24 לינואר 2004 היה יום השיגור, יום שאני אף פעם לא אשכח.

בנימין אלון: היה מאד קשה להכין את רכבי החלל במשך תקופה כזו ואנחנו היינו מאד מתוחים לקראת יום השיגור.

בנימין אלון: אנחנו עבדנו מאד קשה.

בנימין אלון: נשיא ארצות הברית תכנן בדצמבר 2003 להודיע על התוכנית לחזור ולשגר אסטרונאוטים לירח ולמאדים אבל הוא החליט לדחות את ההודעה עד אחרי השיגור שלנו כדי לראות אם השיגור עבר בהצלחה.

בנימין אלון: אנחנו היינו מאד מודעים לקולומביה כי איבדנו את קולומביה קודם בפברואר 2003.

בנימין אלון: המשלחת האירופאית, המשלחת הבריטית לנחיתה על מאדים היתה אמור לנחות בחג המולד של 2003 אך נכשלה.

בנימין אלון: כך שאנחנו היינו מודעים מאד לכך שדברים עלולים להשתבש.

בנימין אלון: אנחנו היינו אמורים לקבל צלצולים לא שדרים בגלי רדיו שיתנו לנו סימן איך הדברים מתנהלים.

בנימין אלון: כך שקיבלנו את הצליל שהסוכך האחורי נפרד, קיבלנו צליל שאמר שהמצנח נפתח, קיבלנו צליל שאמר שהרדאר מצא את האדמה; צליל שכריות האוויר התנפחו, שהטיל הוצת, שהמושכות נחתכו ושכלי הרכב מנתר על פני השטח רק אז נרגענו.

בנימין אלון: חמש דקות עברו, עשר דקות עברו.

בנימין אלון: כולנו ישבנו בחדר הבקרה חושבים על כל מה שעשינו בשלוש השנים האחרונות.

בנימין אלון: חמש עשרה דקות עברו ואין איתות.

בנימין אלון: שני שליש של משלחות רובוטים למאדים נכשלו.

בנימין אלון: אנחנו יושבי ם שם חושבים על כל דבר, אתה יכול לעשות כל דבר בסדר ועדיין יש יום רע על מאדים אבל זה לא היה יום כזה במאדים.

בנימין אלון: באותו יום קיבלנו איתות שבע עשרה דקות אחר כך שהרובוט מנתר, שהרובוט הגיע בביטחה למאדים.

בנימין אלון: זה חדר הבקרה, שני הצוותים השונים שהיו מעורבים בהנחתת הרובוט.

בנימין אלון: מספר שעות אחר כך קיבלנו את התמונות הראשונות שלנו ממאדים וזו היתה התמונה הראשונה של מאדים שאיתי ולא הרגשתי שזו משימה מכנית, נראה היה לנו שאנחנו רואים מאדים באמצעות העיניים שלנו.

בנימין אלון: אני צעקתי "מאדים" "מאדים" ואי אפשר היה לשמוע אותי כי כולם צעקו.

בנימין אלון: אנחנו היינו נרגשים מהדמויות האלה ממאדים וזה היה השכן החדש שלנו.

בנימין אלון: זה היכן שאנחנו היינו אמורים לנסוע סביב מאדים ובמרחק ממנו ראינו את הגבעות האלה ידענו שהן צריכות להקרא גבעות קולומביה לכבודו של הצוות של קולומביה במרחק אליו הגענו אחר כך עם שני הרכבים.

בנימין אלון: שלושה שבועות לאחר מכן רכב חלל אחרי נחת על מאדים.

בנימין אלון: כך שעתה היתה לנו שתי הזדמנויות בשני צידי מאדים ושניהם תוכננו למשימה בת שלושה חודשים.

בנימין אלון: הם נחתו ב-2004 עתה 2008 ושני הרכבים עדיין במצב מצויין ועדיין פועלים על מאדים.

בנימין אלון: אני עזבתי את משלחת רכב החלל בסוף 2004 ואחד מהתפקידים שלי מאז הואיל ועבדתי בכל המשלחות היה לשכור מהנדסים חדשים לנאס"א ולצוות המבצע את המשימות האלה.

בנימין אלון: הם מגיעים למשרדי לראיונות והם יושבים ומספרים על ההשראה שיש להם מתמונת רכב החלל והדמויות המגיעות חזרה ממאדים אבל זו לא התמונה היחידה שהם מדברים עליה, הם מדברים על תמונה זו.

בנימין אלון: הסטודנטים מספרים שהם ראו אותנו קופצים משמחה ועליזות בראותנו מה השגנו בהביאנו את רכב החלל למאדים.

בנימין אלון: זה מה שהסטודנטים זוכרים בראותם צוות של אנשים העובדים ביחד במשך שלוש שנים ואז הם רואים מה באמת קורה, רואים את רכב החלל נוחת על מאדים.

בנימין אלון: זה מה שהם זוכרים והם מדברים על כך בעת שהם מספרים על ההשראה שהם קיבלו מכך לעבוד בתוכנית החלל.

בנימין אלון: זוהי תמונה של מעבדת ההנעה הסילונית, מרכז נאס"א, הבונה את הרובוט ואנחנו עוברים דרך מבצע הרובוטיקה המרובה של נאס"א המבוסס על מערכת הסולר כאן בצד ימין.

בנימין אלון: כשאנחנו ממשיכים ומבצעים משימות אלה וככל שאנחנו בונים משימות חדשות מה שאנחנו מחפשים ביוצאי אוניברסיטאות ובתי ספר תיכון הוא יצירתיות, דמיון והתלהבות לא רק ציונים טובים מאד.

בנימין אלון: אנחנו מחפשים סטודנטים שהיו מעורבים בפרוייקטים כמו בניית לווינים קטנים .

בנימין אלון: זה הופך להיות למעשה דבר מאד נפוץ בארצות הברית.

בנימין אלון: יש מספר אוניברסיטאות שמתמחות בכך שיש להן סטודנטים הבונים לוויינים קטנים בעודם בבתי הספר.

בנימין אלון: תוכניות אלה הן מקום טוב עבורנו ללכת אליו ולחפש מהנדסים ומדענים עתידיים כי יש להם כבר נסיון בשלב מסויים.

בנימין אלון: זהו אחד השיעורים האחרונים שלמדנו כיצד להניע סטודנטים לגלות התעניינות במשימה כגון זו.

בנימין אלון: צריך להתחיל איתם מוקדם, לגרום שהאוניברסיטאות יעשו פרוייקטים משלהם, יבצעו את המשימות שלהם.

בנימין אלון: ואז אנחנו מוכנים לקראתם כשהם באים ומתחילים לדבר על עבודה בנאס"א או חברי החלליות האחרים בעולם, אלה הם סוכנות החלל העולמית, התוכנית הישראלית, הסינית, היפנית וההודית.

בנימין אלון: סוכנות החלל האירופאית שלכולם יש תקווה לעתיד.

בנימין אלון: למחקר אנחנו זקוקים לאוניברסיטאות ולמוסדות אחרים להשכלה גבוהה בעולם כדי שיוציאו מקרבן סטודנטים כאלה עם התלהבות ויצירתיות ובעלי עניין להיות חלק מצוות.

בנימין אלון: כך שאתם תתנו לנו סטודנטים אנחנו ניתן לכם מערכת סולרית.

בנימין אלון: תודה רבה לכם.

בנימין אלון: תודה רבה.

בנימין אלון: אני מתנצל.

בנימין אלון: הבנתי שבסיום ההרצאה של הגב' נאגין קוקס יצטרכו האורחים שלנו ללכת להמשך הכינוס שלהם.

בנימין אלון: אנחנו ניפרד.

בנימין אלון: אני מבין שלאור הנסיבות אנחנו צריכים להפרד ולומר שלום לכל הדברים הנדירים האלה.

בנימין אלון: יש לכם סדר יום המאלץ אתכם לעזוב אותנו כאן בירושלים.

בנימין אלון: אנחנו נמשיך רונה תודה רבה לך.

רונה רמון: אני רוצה באמת להביע את הערכתי לכל הנוגעים בדבר במשרד המדע, לשר המדע, לראש סוכנות החלל ובכלל לכם על האירוח, לכבוד הוא לנו להיות פה.

רונה רמון: אנחנו מצדנו נתרום את מה שאפשר לקידום.

רונה רמון: תודה רבה.

בנימין אלון: האם אני יכול לשאול שאלה אחת אחרי הרצאה כזאת?

בנימין אלון: אנחנו ראינו באחד העיתונים בשבוע שעבר תמונות מסויימות, צללים, האם שמעתם על כך?

בנימין אלון: על מה זה, מה קורה?

בנימין אלון: היה לי פעם ספר שטען שהנשים הם מונוס והגברים ממאדים.

רונה רמון: הדיון הוא על תמונות של רוחות שהוחזרו לאחרונה ורוחות נוחתות בלוע הר געש מנוצל והיה שם ויכוח האם זה אפשרי שאחד הסלעים שהרוח צילמה יכול להיות בן ברית ואת זה אנחנו לא יכולים לראות במידת מה בגלל המרחק.

רונה רמון: ככל שזה מעניין ומרתק ונפלא כפי שזה למעשה אנחנו מאד משוכנעים שזה למעשה רק סלע משום שהמרחק לרוח הוא מאד נמוך מפני השטח והמרחק לסלע אינו כל כך גדול.

רונה רמון: כך שלמעשה למרות שהצללים מעניינים סלע הוא עדיין סלע.

רונה רמון: זה רק עוד אחד מהסלעים המעניינים.

בנימין אלון: בתנ"ך שלנו שאנחנו מתחלקים בו יחד אנחנו יודעים גם שיש לנו האנשה של הסלע.

בנימין אלון: משה קיבל את עשרת הדברות בדברו אל הסלע כך שמי יודע?

בנימין אלון: מכל מקום בהצלחה.

רונה רמון: תודה לך.

בנימין אלון: אנחנו נמשיך.

בנימין אלון: אבקש ממכובדנו, דר' צבי קפלן, מנהל הסוכנות החלל הישראלית, לומר את דבריו.

צבי קפלן: צהריים טובים.

צבי קפלן: (מצגת): על קצה המזלג, שימושי החלל בהווה ומה למדנו מהם, נקדיש זמן לחזון סל"ה וכמה מלים על פרויקט ונוס שבלב העשייה היום של סל"ה ומה ההזדמנויות.

צבי קפלן: רק להזכיר שכל עידן החלל הוא בסך הכול 50 שנה ולמדנו הרבה דברים.

צבי קפלן: החלל הוא יותר ויותר מובן כעוד אמצעי להגנה על החיים בכדור הארץ, הבנה איך נולד היקום, איך הכרנו אותו.

צבי קפלן: החלל מזרז הרבה טכנולוגיות.

צבי קפלן: החלל משולב בצורה מאוד חזקה בחברת הידע ומה שאמרה גם גב' קוקס, החלל מטייב ומושך את כח האדם הטוב שלנו.

צבי קפלן: אנחנו אוהבים לפלח את שוק החלל לפי המשתמשים, הצרכנים, הממשלות והמגזר העסקי.

צבי קפלן: מאחורי כל קובייה כזאת יש סיפור שלם שלא תמיד הציבור, אפילו המשכיל, יודע, אבל רק כדוגמה אחת, היום התעופה האזרחית בקצב ההנחתות וההמראות, בלתי אפשרי לעשות אותן מול החלל ויכולתי מאחורי כל ריבוע לחשוף סיפור דומה.

צבי קפלן: מה למדנו במשך ההיסטוריה הקצרה של החלל?

צבי קפלן: החלל הוא מרכזי בנושא התקשורת, הניווט, תצפיות כדור הארץ.

צבי קפלן: החלל אמנם התחיל כתכניות פיתוח לצרכים צבאיים, אבל הטכנולוגיות חלחלו למגזרים האזרחיים והעסקיים.

צבי קפלן: מה שמאוד בולט זה מראשית תכנית אפולו והתחרות הרוסית-האמריקאית ועד היום זה הפוליטיזציה של החלל.

צבי קפלן: המרוץ לחלל שואף אינסוף אנרגיה מתחרות, בהחלט גם חיובית, בין המעצמות, כולל אלה שבמזרח אסיה, אירופה, ארצות הברית ומדינות ששואפות להיחשב בגדר מעצמות לעתיד, יפן, קוריאה ואחרות.

צבי קפלן: החלל ניזון ומזין הרבה פעמים גם מחקרים בסיסיים, אם זה באמצעים האלקטרואופטיים או בשעונים האטומיים.

צבי קפלן: לגבי מדינת ישראל, מה למדנו מהתכנית?

צבי קפלן: התכנית התחילה יחסית מאוחר, רק בתחילת שנות השמונים, אבל ישראל השכילה (יושב פה מר חיים אשד, מאבות התכנית), לגשת בצורה מאוד אפקטיבית לנושא החלל והיא מוכיחה את עצמה גם היום ככיוון מנצח.

צבי קפלן: כמובן אנחנו צריכים תמיד לדאוג, כי אדם ירא תמיד.

צבי קפלן: ראשית, ההתייחסות לחלל, גם אם הוא לא צבאי, היא ערך אסטרטגי, ערך התרעתי.

צבי קפלן: אנחנו יודעים שהתעשיות בכל העולם נסמכות על שולחנות ממשלתיים.

צבי קפלן: זה מאוד נדיר שתעשייה מצליחה לפלס את דרכה ואת קיומה לבד.

צבי קפלן: הכשרות כח אדם, המתקנים מאוד מאוד יקרים.

צבי קפלן: החלל מאוד חזק בנושאים של שיתוף פעולה בין לאומי, בילטראלי וגם עם ארגונים רב מדינתיים וכבר ציינתי את המקום המכובד של ישראל, המתמשך, ואולי בשנים האחרונות אפילו קצת מתגבר, בתחום הזה.

צבי קפלן: פרופ' בן ישראל, שהתחיל את התפקיד באמצע שנת 2005, לקח על עצמו לעשות עבודת מחקר על נושא החזון ולמדנו יחד איתו, ועדה מנחה, מה חושבים האחרים, והצבנו את חזון סוכנות החלל הגאה במקום החמישי בעולם, לא שהיינו כל כך רחוק משם, אבל איפה שהוא בין צרפת ליפן, כי בלי השאפתנות הזאת, המשמעות היא תמיד נסיגה אחורה ואנחנו חושבים שלמדינה במצב הגיאופוליטי של ישראל, החלל הוא אמצעי פנטסטי לקידומה בהרבה זירות.

צבי קפלן: כשאנחנו גוזרים את המטרות, אנחנו רוצים להישאר מובילים, אנחנו רוצים להרחיב את קשת הקשרים הבינלאומיים ואנחנו רוצים גם להסתכל לאן הולך העולם ולהקדים אותו וליזום פרויקטים חדשים והנושא של הדיון הזה הוא הצמיחה הכלכלית.

צבי קפלן: ביכולתנו להגיע למוצרי חלל של מכירות של ביליון דולר בשנה, בכפוף להתניות שמופיעות כאן.

צבי קפלן: היינו רוצים להגיע להכרה בתקציב משמעותי לסוכנות.

צבי קפלן: אנחנו יודעים מה לעשות בכסף.

צבי קפלן: רציתי לציין, ההרצאה הזאת נותנת רק תגים, לא נושאים, את שיתוף הפעולה המצוין שלנו עם צרפת, של לוויין סביבתי, מדעי, בשיתוף עם התעשיות בישראל.

צבי קפלן: יש פה גם מהטכנולוגי, של מערכת הנעה, והדיונים היו מאוד ממושכים, אבל בשנת 2003 הוטמעה התכנית ומאז היא מתמשכת והיקפה מגיע, יחד עם הצרפתים, למעל 70 מיליון דולר ואני חושב שהסכום הוא לא הממד היחיד, אבל כמו ששיתוף הפעולה הזה מתקדם, אנחנו רואים ברכה לעמלנו.

צבי קפלן: אולי רק דוגמה לתוצרי הלוויין.

צבי קפלן: אנחנו רואים כאן את מזרח הים התיכון, כשהלוויין המיוחד שלנו והמצלמה שלו יוכלו לאתר את אזורי השפכים או אזורים של משקעי הדלתא של הנילוס וזה אומר שאנחנו נמצאים ברף טכנולוגי יותר מתקדם מהתמונות השחור-לבן.

צבי קפלן: העולם הולך לכיוון הזה, התכניות העתידיות שלנו וזאת כמובן הדוגמה לחדשנות שמביא איתו נושא החלל.

צבי קפלן: אפשר לראות את השקף האחרון.

צבי קפלן: הפרויקט הוא win-win, גם חיזוק הקשר הבינלאומי, גם השתלבות בפרויקט אירופי רב היקף סביבתי, הפרויקט המרכזי היום אחרי גלילאו באירופה, גם חשיפה של טכנולוגיות ישראליות לאירופה, שזאת זירה שיחסית פחות הצלחנו בה עד היום, וגם איסוף מידע רב על מדינת ישראל.

צבי קפלן: תודה רבה.

בנימין אלון: תודה רבה לדר' קפלן, ותודה גם שסייעת בארגון כל המפגש הזה.

אבי בליזובסקי: מה לוח הזמנים של הלוויין?

צבי קפלן: 2010 ו-5 שנים ניצול.

יצחק בן ישראל: שני מסרים קצרים, כהשלמה למה שהציג מנהל סוכנות החלל.

יצחק בן ישראל: בשביל להתקדם בחלל צריך משאבים, צריך כסף.

יצחק בן ישראל: המשאבים האלה לתחום הצבאי, בלחץ, פחות או יותר ניתנים, כי שם ההכרח הוא אבי המציאות, ולתחום האזרחי, המדעי, הכלכלי, כל התחומים האזרחיים למיניהם, הם כמעט שלא ניתנים.

יצחק בן ישראל: אפשר לדבר פה על שני דברים שאותם אני רוצה להגיד.

יצחק בן ישראל: אל"ף, הכספים קטנים יחסית, לא גדולים ממש, שאנחנו זקוקים להם למחקר המדעי.

יצחק בן ישראל: מר צבי פירן, שידבר פה תיכף, אני מניח שפרופ' פירן ידבר על המחקר המדעי, אבל אלה כספים לא גדולים, שאפילו אותם אין לנו בשביל המחקר המדעי.

יצחק בן ישראל: ישראל היא במקום לא רע בו בכלל, אבל במשך השנים הולך ומידרדר מקומנו בגלל אני מדבר באמת על סכומים שהם גרושים, וכספים גדולים יותר, הוזכר פה המספר בשקף של דר' קפלן שדיבר על בין 100 ל-150 מיליון לשנה, שלהערכתנו יאפשרו כניסה ישראלית כלכלית.

יצחק בן ישראל: במישור אחר, לתחום החלל היקף מכירות שעם הסכום הזה אפשר להגיע בקלות, אני חושב, לביליון, אולי אפילו לשני ביליון דולר בשנה של מכירות.

יצחק בן ישראל: הדברים הללו מחייבים עבודה ותמיכה מצדנו גם, לא רק מצד האנשים שיושבים בצד הזה של השולחן, שהם בדרך כלל או החוקרים, או הבונים, אלא עכשיו אני מדבר על הצד של הכנסת והממשלה.

יצחק בן ישראל: תודה רבה.

בנימין אלון: הייתי באמת לוקח את זה כאתגר, אם היית מזכה אותנו, חבר הכנסת בן ישראל, בדיון נוסף, יותר ספציפי, גם במישור הזה.

בנימין אלון: אני חושב שאנחנו לא יכולים להתחרות בארצות הברית כמובן, בכמות ההשקעה הכספית שלה, אבל לנו היה את היתרון שההכרח הוא אבי כל ההמצאה, וההכרח הביטחוני נתן לנו נקודת זינוק שכבר הושקעו דברים, ובאמת יש תחומים שאני חושב שיש לנו, כמו שהוצג כאן, יתרון יחסי לא רע ביחס לעולם כולו.

בנימין אלון: התקדימים שאנחנו יודעים מתחומים אחרים של מדע, למשל מתוך ה-24 חממות של מחקר ופיתוח שיש לנו, 23 מופרטות.

בנימין אלון: כלומר הן עלו פעם כסף למדינה, אבל מוקדם מאוד הן הפכו להיות חי נושא את עצמו.

בנימין אלון: אין שום ספק שביכולות של המדע הזה להגיע לרמות כאלה, כך שבאמת צריך פה יותר מודעות, יותר פנייה אל הפוליטיקאים והפוליטיקאים כמובן פונים גם אל דעת הקהל.

בנימין אלון: כמו שנאס"א עושה תרגילי פי.

בנימין אלון: אר לאורך כל הדרך, כולל האישה במאדים, שאין לי ספק שגם נועד קצת לחזק את הפי.

בנימין אלון: אר של נאס"א.

בנימין אלון: וגם לכם אני פונה, סוכנות החלל הישראלית, לא יזיק לכם פי.

בנימין אלון: אר ובאמת יותר ערנות שלנו בנושא שלנו.

בנימין אלון: אין לי שום ספק שהשקעה בגרעין הזה תניב, כמו שאמרת, הרבה הרבה פרי בעתיד ואני משוכנע שאנחנו צריכים לעשות לזה הרבה יותר מאשר נעשה.

יצחק בן ישראל: אני בשמחה ארים את הכפפה ואם נייחד דיון נפרד רק לנקודה הזאת, אני חושב שאנחנו יכולים בקלות לעשות טוב וזה יעזור.

בנימין אלון: נזמין את המדען הראשי של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, נזמין מדענים ראשיים מקבילים, כולל כמובן משרד המדע, סוכנות החלל וכולי.

יצחק בן ישראל: בשמחה רבה.

צבי פירן: מכובדיי, שמענו כאן על האדם בחלל, תפיסת החלל, שימושים בלוויינים לצפייה בכדור הארץ ולימוד מה קורה בכדור הארץ וגם מחקר, אבל שמחתי שהזמנתם אותי לדבר כאן, מכיוון שרצינו לדבר על אספקטים שונים לגמרי של חקר החלל וזה חקר החלל החיצון.

צבי פירן: החלל רק מתחיל כאשר אנחנו יוצאים מהאטמוספרה.

צבי פירן: אנחנו נוסעים באטמוספרה, האטמוספרה מגינה עלינו, אבל כאשר אנחנו יוצאים מהאטמוספרה, נפתח אלינו חלון שאנחנו יכולים לראות דברים על החלל החיצון שאנחנו לא מסוגלים לראות מתוך כדור הארץ.

צבי פירן: לפני כשלושים שנה, יותר משלושים שנה, ג'ון בקרון, שהיה מנחה הפוסט דוקטורט שלי ואחר כך חבר בווינסטון, התחיל מסע שכנוע של הקונגרס האמריקאי, לשגר טלסקופ לחלל החיצון.

צבי פירן: כיום הטלסקופ הזה, טלסקופ האבֶל, זה הלוויין המפורסם ביותר שקיים ובארצות הברית וגם בארץ אני לא חושב שיש ילד שלא יודע את השם האבל.

צבי פירן: התמונות שהאבל שולח הן מהיפות ביותר שאנחנו רואים מבחינה ויזואלית, היופי הוא יופי אסתטי, אבל מעבר לזה, שנה אחרי שנה, פעם אחרי פעם, הן יוצרות מהפכות שלמות בהבנה שלנו של היקום.

צבי פירן: יותר מכל גורם אחר, ההאבל הזה הפך להיות גורם שמושך בני נוער, לפחות בארצות הברית, לעיסוק במדע.

צבי פירן: מחקרים שנעשו בארצות הברית מראים שלמעלה ממחצית המדענים, בכל תחומי המדע, החלו את התעניינותם במדע כבני נוער, בעיסוק באסטרונומיה.

צבי פירן: ההצלחה של האבל ביססה את המהפכה הטכנולוגית המדעית בחלל, וכיום האבל מלווה בעוד שני טלסקופים ענקיים, צ'דר ושפיצר, ועוד מספר עצום של טלסקופים ולוויינים קטנים יותר שמתבוננים כולם בחלל החיצון.

צבי פירן: אלה רק הטלסקופים של נאס"א וצריכים להוסיף להם את טלסקופי החלל של סוכנות החלל האירופאית והיפנית והרוסית וכולי.

צבי פירן: הלוויינים שכאמור עוברים בשנים האחרונות מהפכות שלמות בהבנתנו את היקום בו אנחנו חיים.

צבי פירן: ישראל לא היתה שותפה פעילה בשיגורים האלה.

צבי פירן: באף אחד מהלוויינים האלה לא היינו שותפים מעשיים, עם זאת לחוקרים ישראלים חלק נכבד ומרכזי, ממש מרכזי, בפעילות הקשורה בניתוח התצפיות האלה ובהבנתן.

צבי פירן: לעתים חוקרים ישראלים מקבלים אפילו זמן תצפית שהוא יקר מפז, עשרות אלפי דולרים לשעה על הטלסקופים האלה.

צבי פירן: אנחנו מקבלים אותו בחינם, כי אנחנו יודעים לעשות את זה יותר טוב מאחרים.

צבי פירן: ובאופן מפתיע, ואולי ללא יד מכוונת, צמחה בישראל קהילה אקדמית מהטובות בעולם, העוסקות בחקר האסטרונומיה והאסטרופיזיקה , חקר החלל החיצון.

צבי פירן: קשה לאמוד הישגים של קהילה אקדמית, אבל ישנו מדד אחד פשוט שזה מספר הציטוטים של עבודת מחקר, ולפי מדד זה, דורגה ישראל לאחרונה כמדינה השלישית, רק אחרי אנגליה והולנד, ולפני ארצות הברית, במספר הציטוטים פר מאמר בנושא חקר המאמר.

צבי פירן: בארץ רק תחום אחד, תחום מדעי המחשב, משיג אותנו.

צבי פירן: בתחום הזה אנחנו ראשונים.

צבי פירן: האוניברסיטה שאני שייך אליה, האוניברסיטה העברית, דורגה במקום השני בעולם, מכל האוניברסיטאות, לפי המדד הזה.

צבי פירן: במאגר הנתונים האקדמאי של ה-high site בפילדלפיה שלושה חוקרים ישראליים בתחום חקר החלל, בין רשימת ה- highly site שלו, כלומר רשימת 250 החוקרים המשפיעים ביותר בתחום.

צבי פירן: אני אתן דוגמה אחרונה.

צבי פירן: לאחרונה חילקה הקהילה האירופאית כ-300 מענקי מחקר, כל אחד של מיליון יורו, לחוקרים מצטיינים צעירים.

צבי פירן: לקול הקורא פנו כ-10,000 מועמדים מכל אירופה, מתוכם נבחרו 300, מן ה-300 האלה ישנם 24 ישראלים, קצת אחרי אנגליה ובשורה אחת עם גרמניה, צרפת ואיטליה.

צבי פירן: מתוך אותם חוקרים, שניים הם בנושא חקר החלל.

צבי פירן: 2 מתוך 15 חוקרים בכל אירופה בחקר החלל, זה מה שאנחנו זכינו.

צבי פירן: חקר החלל החיצון עוסק בבעיות הבסיסיות ביותר המעסיקות את המין האנושי מאז ומעולם, מה קורה בשמים האלה שאנחנו רואים אותם ואנחנו לא יכולים להגיע אליהם, כיצד היקום החל, כיצד החלו החיים, וכיצד והאם כל זה ייגמר.

צבי פירן: השאלות האלה רחוקות מחיי היומיום, אבל הסקרנות האנושית מחייבת אותנו לחקור ולעסוק בהן.

צבי פירן: הטכנולוגיה המתפתחת בצעדי ענק ושגם אנו תורמים ישירות לפיתוחה, מאפשרת לנו לצפות ביקום בדרכים שלא התאפשרו קודם ולענות על שאלות שרק לפני זמן לא רב לא חלמנו שנוכל עליהן.

צבי פירן: אני לא אתחיל לסקור עכשיו את כל המחקרים שאנחנו עשינו ושנעשו בארץ, אבל המחקרים קשורים לקיום של פלנטות סביב מערכות שמשחררות, עובדה שמצביעה יותר מכל דבר אחר על האפשרות שכנראה קיימים חיים נוספים ביקום.

צבי פירן: או דוגמאות אחרות על העובדה שכוכבים מתפוצצים וכשכוכבים מתפוצצים הם זורקים חומר לחלל החיצון ומהחומר הזה שנזרק לחלל החיצון, נוצרים כוכבים חדשים.

צבי פירן: כולנו כאן בחדר בעצם שרידים של כוכב שהתפוצץ פעם.

צבי פירן: אנחנו נוצרנו מכוכב שהתפוצץ פעם.

צבי פירן: אפשר להגיד שכולנו עשויים מאבק כוכבים ואפשר במלים אחרות להגיד שאולי זה פירוש מודרני למשפט 'כי מעפר באת ואל עפר תשוב', אנחנו בעצם עפר של כוכבים.

צבי פירן: ייתכן שאתם תוהים מה לנו ולכל זה, מה לדברים האלה שרחוקים כל כך מחיינו, וקשה להתאפק ולשאול את השאלה הישראלית כל כך, אך הלגיטימית לחלוטין, מה יוצא לי מזה?

צבי פירן: דווקא בישיבה חגיגית זאת של ועדת המדע המוקדשת לחינוך, מחקר ופיתוח, נראה לי שהשאלה הזאת מיותרת, שהרי לא ניתן לדמיין חינוך מודרני ללא הבנת היקום שבו אנו נמצאים.

צבי פירן: כיום מחקר זה מהווה את אחת מחזיתות המחקר החמות ביותר בעולם, חזיתות הדוחפות הן את הידע האנושי והן את הטכנולוגיה.

צבי פירן: וחזית שמרתקת יותר מכל תחום אחר את הדמיון שלנו.

צבי פירן: אבל למרות זה, אנסה להשיב על השאלה הזאת.

צבי פירן: חקר המחקר החיצון שייך למחקר הבסיסי, מחקר הנעשה לשמו, ללא כל מטרה מעשית, בעתיד הנראה לעין.

צבי פירן: לכאורה בזבוז כלכלי, למעשה השקעה כלכלית הטובה ביותר של האנושות.

צבי פירן: אתן מספר דוגמאות.

צבי פירן: הטלפון הזה שאנחנו רואים כאן מתבסס קודם כל על גלי רדיו שגילה אותם ארז, בכלל במקרה, הוא לא ניסה לבנות טלפון, ובפנים ישנם מיליוני טרנזיסטורים שהמציאו אותם שוקלי וברדי בשנות הארבעים.

צבי פירן: הם בכלל לא חלמו שפעם ישתמשו בזה בשביל טלפון אלחוטי כזה ומאחור ישנה כאן מצלמה.

צבי פירן: המצלמה הזו מבוססת על CCD.

צבי פירן: ה-CCD הזה פותח בעיקר על ידי אסטרונומים בשנות השבעים, כשניסו להחליף את הפלטות, לוחות הצילום, שמשתמשות בפילים לדבר יותר משוכלל.

צבי פירן: זה רק כמה תרומות של מחקר בסיסי שאחרי עשרות שנים אנחנו לא יכולים בכלל לחיות בלעדיהם.

צבי פירן: באופן אישי אני עוסק, בין השאר, בחורים שחורים.

צבי פירן: אולי התופעות המופלאות ביותר שקיימות ביקום והרחוקות ביותר שקיימות מאיתנו.

צבי פירן: אז מה לנו ולכל זה?

צבי פירן: אני יכול להגיד לכם שהמקום הקרוב ביותר ש אנחנו יכולים לדמיין עליו על לבנות מכונת זמן זה באמצעות חור שחור, ולדעתי הבנייה של מכונת זמן זה האתגר הטכנולוגי הגדול ביותר שקיים בפני האנושות.

צבי פירן: אז אולי פעם, בעוד מאה שנה, מישהו יבנה מכונת זמן שמבוססת על אותה טכנולוגיה, על אותם רעיונות שאנחנו מדברים עליהם עכשיו.

צבי פירן: זאת התחלה, אבל זה לא מספיק.

צבי פירן: כיום קיימת קהילה מדעית ענפה ותוססת בתחום הזה בארץ.

צבי פירן: אני חושב שהממסד חייב לטפח אותה, כי אם הוא לא יטפח אותה, היא תדעך ואנחנו כולנו שומעים על בריחת מוחות וכולי.

צבי פירן: ישנם שני דברים מיידיים שעל ישראל לעשות, זה להצטרף לאיס"א, סוכנות החלל האירופאית, ולהצטרף לאיס"ו, ארגון חקר האסטרונומיה האירופאי.

צבי פירן: שני ארגונים שיכולים לחזק את חקר החלל הישראלי בצורה הכי משמעותית שאפשר לצפות.

בנימין אלון: מה מעכב את הצירוף הזה?

צבי פירן: בראש ובראשונה כסף.

יצחק בן ישראל: לאיס"א אנחנו פחות או יותר מצטרפים.

יצחק בן ישראל: לא יכולים לקבל אותנו, כי אנחנו לא חברים באירופה, אנחנו לא אירופאים, אבל הצלחנו איכשהו להתקבל באיזה מעמד---

בנימין אלון: בכדורסל זה הלך.

יצחק בן ישראל: כן, בכדורסל זה יותר קל כנראה.

יצחק בן ישראל: הצלחנו איכשהו להתקבל במעמד מיוחד, כמו הקנדים, שפרצו לנו את הדרך, גם הם חברים שם.

יצחק בן ישראל: דר' קפלן, אתה יכול לעדכן אותנו קצת באיפה זה עומד?

צבי קפלן: כן, אני מקווה שב-2008 זה נקרא הסכם מסגרת והצד החלש שלו, שכל צד בא עם כספו, זה התרבות בחלל.

יצחק בן ישראל: אחר כך, אחרי שנתקבל, תעלה הבעיה שפרופ' פירן מעלה, שזה גם עולה כסף, זה מועדון שאתה גם משלם בו דמי חברות, אבל עם זה נתמודד.

יצחק בן ישראל: מה שעיכב אותנו עד היום זה עוד לא היה הכסף אלא בכלל ההתקבלות, שהאירופאים יסכימו לקבל אותנו ואת זה פחות או יותר פיצחנו.

בנימין אלון: ואיס"ו, זה נגזרת של איס"א?

צבי פירן: לא, איס"ו זה ארגון אחר, זה European Observatory, זה ארגון של מדינות אירופה שמפעילות את הטלסקופים המשוכללים ביותר בעולם, יותר טובים ממה שיש לאמריקאים היום.

צבי פירן: אם אנחנו נצטרף אליהם, אנחנו נשדרג את המחקר האסטרונומי שלנו לדרגות שנחלום עליהם כאן.

צבי פירן: זה גם עניין של כספים.

צבי פירן: גם כאן הנכונות עוד לא הוסדרה, אבל קשה לשכנע אותם ולדפוק על הדלתות ולהגיד להם 'תקבלו אותנו', אני בטוח שהם יקבלו אותנו מבחינת האיכות המדעית שלנו, אבל אנחנו נצטרך להביא גם את דמי החבר.

בנימין אלון: חיפשת דוגמאות מעשיות לתחום הזה.

בנימין אלון: בשבת האחרונה הייתי עם משפחתי בפקיעין, ונסענו עם ה-GPS.

בנימין אלון: זה פשוט מדהים.

בנימין אלון: בתוך הכפר.

בנימין אלון: נסעתי ביום שישי וחזרתי במוצאי שבת.

בנימין אלון: אבל בשבת, כשהיינו כל השבת בפקיעין.

בנימין אלון: יש שם אכסניה יפה מאוד, אני מנצל את ההזדמנות לומר לכם, מאוד יפה שם, אבל הניווט בתוך פקיעין, אתה לא רואה שזה כביש בכלל, אני לא רוצה לפגוע, והוא אומר לך וזה פשוט מדהים כל פעם מחדש ודווקא במקומות הקטנים האלה, איך היכולת באמת לעשות דברים יישומיים ושימושיים.

צבי פירן: ותחשוב על זה שאתה צריך את תורת היחסות של איינשטיין בשביל שה-GPS יביא אותך בדיוק למקום הנכון, אחרת היית מפספס בכמה עשרות מטרים.

אלכס מילר: תודה אדוני היושב ראש, אורחים נכבדים, משפחת רמון.

אלכס מילר: חמש שנים אזרחי מדינת ישראל חיים את הטרגדיה שזעזעה את כל המדינה.

אלכס מילר: החיים לוקחים מאיתנו את הטובים שבטובים, אנחנו נמצאים כאן וכאשר, אם תוכלו לראות, יש לנו פה גם גלריה לזכרו של חבר הכנסת יורי שטרן, שהיה בין הפרלמנטרים הטובים והחזקים בכנסת ישראל.

אלכס מילר: אני גם כמובן רוצה לברך את הסוכנות על ההישגים, כל התעשיות של ישראל שלוקחים חלק בתעשיית החלל.

אלכס מילר: אנחנו מובילים בתחום הזה, אנחנו נמצאים באחת משבע המדינות שמובילות בתחום החלל בעולם, אז כמובן שחייבים לשמור את זה ולפתח ולהשקיע, ואין ספק שגם בנושא הזה למערכת החינוך שלנו, הגיע הזמן שתידלק הנורית האדומה, נורית האזהרה, כשאנחנו רואים את התוצאות של המבחנים ואנחנו רואים את הירידה במקצועות המדעיים, ואם אנחנו רוצים שגם בעוד עשרים שנה מדינת ישראל תשמור על התחום הזה, אז חייבים לעשות משהו בנדון.

אלכס מילר: בשבוע שעבר הייתי בבית ספר שאני בוגר שלו, ויצא ככה שגם אילן רמון היה בוגר בית הספר הזה, בית ספר מקיף ג' בבאר שבע, אני הרציתי שם מול התלמידים במסגרת הפרויקט של יושבת ראש הכנסת, ופגשתי שם תלמידים שנמצאים בתכנית משותפת עם נאס"א, תכנית לתלמידים שראינו גם באחד העיתונים שעולה, שעכשיו נמצאת בישראל שלוש שנים, כבר נוסע מטעם התכנית הזאת לארצות הברית להשתתף בתכנית, וראיתי גם ומאוד התרשמתי מהפינה שעשו לזכרו של אילן.

אלכס מילר: כמו שאמרתי, חשוב שתהיה תכנית.

אלכס מילר: כמובן אני לא נכנס לתכניות שבונה אותן הסוכנות, אבל מבחינת המדינה, מבחינת משרד המדע והאוצר, חשוב שתהיה תכנית רב שנתית, חשוב שהתלמידים יהיו חלק מזה, חשוב שהאקדמיה הישראלית תשקיע בזה את המקסימום שהם יכולים, כי חבל להפסיד את התחום הזה.

אלכס מילר: היתה לנו עלייה, הגיעו הרבה מאוד מדענים, כמובן שהאנשים שצמחו בישראל צמחו מחינוך אחר, ואותם אנשים יוצאים לפנסיה והמדינה שלנו חייבת לשמור בעצם על הציר של אותם מדענים שיבואו וימשיכו להשקיע ולא יברחו למדינות אחרות, כי שם כמובן אנחנו יודעים איך בתחומים האלה משקיעים מבחינת הנושאים הכלכליים.

אלכס מילר: אז כמובן ברכות לכם והגיע הזמן שנתחיל לחשוב על זה הרבה יותר ממה שקורה היום.

אלכס מילר: תודה.

חיים אשד: שלום לכולם.

חיים אשד: כבוד היושב ראש, פרופ' בן ישראל.

חיים אשד: אני מבקש לנצל את השנה החמישית בעקבות אילן רמון כדי למנף את נושא החלל במדינת ישראל.

חיים אשד: כאיש אקדמיה וכאיש מערכת הביטחון, אני מבקש להתייחס לנושא החלל הן מהצד של החינוך למדע וטכנולוגיה, שחקר החלל מביא בעקבותיו, והן לתרומה שיש לחלל לצד הכלכלי והביטחוני של מדינת ישראל וכמובן לנסות לשלב ביניהם.

חיים אשד: המדע והטכנולוגיה שימשו כלי פיתוח במדינת ישראל לאורך שנות קיומה והכלכלה הפורחת במדינת ישראל כיום, לעומת המצב בשווקים בארצות הברית ובאירופה, הוא תוצאה של החינוך למצוינות.

חיים אשד: אין לנו משאבים אחרים.

חיים אשד: יש הון אנושי.

חיים אשד: הטכנולוגיות החלל הן ברובן טכנולוגיות מידע.

חיים אשד: זה המשאב המרכזי בכלכלה העולמית כיום, זה הוא גם המשאב המרכזי של מדינת ישראל, האינטלקט וכוח היצירה.

חיים אשד: משיגור הלוויין הישראלי אופק 1, בשנת 1988, ובמשך שני העשורים האחרונים, הגיעה מדינת ישראל להישגים מרשימים בתחום החלל בקנה מידה עולמי בנישות מסוימות.

חיים אשד: הצניעות גם ראויה בנקודה הזו.

חיים אשד: שוגרו 11 לוויינים, מהם 8 עדיין פעילים בחלל, הוקמה תשתית אקדמית בטכניון, באוניברסיטאות שונות, מכוני המחקר.

חיים אשד: כמו כן הוקמה תעשיית חלל מכלום.

חיים אשד: אני הייתי מהאבות המייסדים, לא היה כלום, שבה כ-20 מפעלים כיום מהמובילים במדינה, פועלים בנושא חלל, עם צבר הזמנות במאות מיליוני דולרים, והשאלה היא איך לנצל את מה שהוקם לעתיד, ואיך לשמור על הקיים.

חיים אשד: כידוע, החלל הוא תחום תובעני של מצוינות טכנולוגית ומדעית.

חיים אשד: זה הוא תחום שדורש תשתית לאומית, עם הדגשה על הלאומית ומחייב השקעות ממשלתיות.

חיים אשד: מה לעשות?

חיים אשד: זה חלק מהעניין.

חיים אשד: ההשקעות חייבות להיות בעלות משמעות, כפי שאנו רואים בצורה מובהקת השקעות כאלה בארצות הברית.

חיים אשד: השקעות לאומיות בארצות הברית ובצרפת ובהודו.

חיים אשד: אבל אצלנו עדיין לא, משום מה.

חיים אשד: מדינות בעולם רואות בנושא החלל אמצעי לקידום במספר היבטים, ביניהם חיזוק היכולת הטכנולוגית של המדינה מתוך הבנה שהטכנולוגיה היא פרמטר של עוצמה.

חיים אשד: ובנוסף, שיפור המעמד הבינלאומי והאזורי בממד הביטחוני.

חיים אשד: וכמובן שיכולת חללית, כאשר מתלווה אליה יכולת פיתוח עצמאית, מגדילה את היכולת האסטרטגית של מדינת ישראל וחייבים לזכור את זה.

חיים אשד: זה אינו סוד שהצרכים של מדינת ישראל בתחום הביטחוני קידמו בצורה משמעותית את הטכנולוגיה ואת תעשיית ההיי-טק.

חיים אשד: תעשיית ההיי-טק קידמה את החינוך ואת האוניברסיטאות ובהמשך נדרשו יותר מדענים ומהנדסים ואלה, בתורם, קידמו את תעשיות ההזנק, מה שנקרא הסטרט-אפים שהם הסמל המסחרי, אני חושב, של ישראל בעולם.

חיים אשד: כפי שהתבטא לפני שבוע בכנס הכלכלי בדבוס, המנהל הכללי האגדי של חברת התקשורת סיסקו, ג'ון צ'מברס, הוא אמר, ישראל היא השפיץ של חוד החנית הטכנולוגי בעולם.

חיים אשד: אז בואו נזכור את זה.

חיים אשד: הבעיה היא שאנחנו לא נותנים לזה גיבוי.

חיים אשד: אני יכול לומר לכם, כמי שעסק שנים רבות בתחום החינוך הטכנולוגי, בעיקר בנושאי חלל, שאין כמו חלל כדי לעורר התעניינות וסקרנות, במיוחד אצל הדור הצעיר, אבל גם אצל הדור הבוגר.

חיים אשד: כל הרצאה בנושא חלל, אם זה באוניברסיטת תל אביב או בטכניון, מביאה בעקבותיה מאות מאזינים שאני לא ראיתי בשום תחום אחר, ועסקתי גם בתחומים אחרים.

חיים אשד: ממחקרים שבוצעו על ידי חברת מורי באנגלייה, שהיא חברת מחקרים, מחקרים נוספים על ידי מכון נאמן בטכניון, וגם על ידי דגנית פייקובסקי, שהיא הדוקטורנטית שלנו לנושאי מחקר, עולים הנתונים הבאים, וזה בהמשך למה שפרופ' פירן אמר.

חיים אשד: ראשית, החלל הוא גורם מרכזי ליוקרה והכרה בעולם לגבי יכולתה של מדינה.

חיים אשד: שנית, שישראל מדורגת במקום החמישי בעולם בממד איכות המאמרים בתחום, ואני מדבר על התחום הטכנולוגי.

חיים אשד: פרופ' פירן דיבר על התחום המדעי, אז גם הטכנולוגי, שהוא תחום שממנו אנחנו חיים, אנחנו במדד האיכות החמישה בעולם, לפני ארצות הברית ולפני אירופה, ובמקום ה-13 מבחינת מספר המאמרים.

חיים אשד: תשוו את האוכלוסיות שעוסקות בנושאים האלה, זה הרי ללא פרופורציה בסדרי גודל, ובחמש השנים, 2001 עד 2005 פורסמו כ-163 מאמרים ישראליים בתחום החלל וישראל מדורגת במקום הראשון בעולם במספר הפרסומים לנפש.

חיים אשד: אני מתכוון בחלל הטכנולוגי.

חיים אשד: תוסיפו את זה לתחומים שהוסיף פרופ' פירן, ואנחנו פי שניים מהאמריקאים הבאים אחרינו בתור.

חיים אשד: ולגבי העתיד, כי בעצם זה היה השקעות של העבר.

חיים אשד: באיזה שהוא מקום שכחנו את זה, ומקבלים את מה שקיים כמובן מאליו.

חיים אשד: אסור לנו לשגות באשליות, מה שהושג נבע, כפי שציין פרופ' בן ישראל, מהשקעות מערכת הביטחון בעבר.

חיים אשד: ותאמינו לי, זה לא היה קל.

חיים אשד: אין ביכולתה של מערכת הביטחון היום לתמוך יותר במחקר הבסיסי, זה גם לא תפקידה של מערכת הביטחון.

חיים אשד: זה תפקיד ממשלה, זה לא תפקיד אחת הזרועות של הממשלה בלבד.

חיים אשד: אמנם ההישגים הם מרשימים, אולם הם ייעלמו אם לא תהיה השקעה ממשלתית מסיבית, ואני מדבר על סכומים שדיבר פרופ' בן ישראל, שזה זניח לעומת המכפיל הכלכלי שאפשר להוציא מהתחום הזה.

חיים אשד: צריך להשקיע בתשתית, בחינוך, באוניברסיטאות, במחקר הבסיסי בנושאי חלל.

חיים אשד: אנחנו צריכים להשקיע יותר בצד הטכנולוגי במחקרים בתחום החומרים החדשים לחלל, בנושאי מבנים מסתגלים לחלל, בתחומי התקשורת לחלל ובחלל, בהיבט המורחב יותר, וכמובן בחומרי הנעה שמשמשים לשיגורים לחלל.

חיים אשד: בכל אחד מהתחומים האלה אנחנו משקיעים היום סכומים זעומים בלבד.

חיים אשד: בטכניון בנושא מחקרים יש 4 מחקרים, בכל אחד יש ממש פרוטות, כי זה מה שיש למשרד המדע.

חיים אשד: אין לי ספק שבתוספת לא גדולה אפשר ליצור ולמצוא דרך, כמו שאנחנו עושים בנושא הסטרט-אפ.

חיים אשד: אני חושב שעל הוועדה הזו מוטלת אחריות כבדה.

חיים אשד: אין לי ספק שללא תמיכה ממשלתית כעת, נושא החלל במדינת ישראל יתרסק, ואנא תרשמו את מילותיי, ואיתו כל ההישגים שהגענו אליהם.

חיים אשד: זה תחום שמחייב השקעות, חברים.

חיים אשד: יש ארצות הברית, יש צרפת, יש הודו.

חיים אשד: ההודים משקיעים מיליארד ורבע לשנה.

חיים אשד: איפה אנחנו?

חיים אשד: פשוט הסתתרה בינתנו.

חיים אשד: ואם יש משהו שהוועדה צריכה לדאוג לו, ובהקדם, הוא שממשלת ישראל תאמץ את החלל, כפי שנאמר, כקטר מוביל למצוינות מדעית, טכנולוגית וכלכלית, וזו יכולה להיות גם תרומתנו הצנועה לטובת האנושות.

חיים אשד: תודה.

בנימין אלון: אני מאוד מודה לך, פרופ' אשד.

בנימין אלון: מלים ברורות ובאמת כדורבנות.

בנימין אלון: אני שוב מבקש, חבר הכנסת בן ישראל, שניקח על עצמנו את הדבר הזה.

בנימין אלון: אתם יודעים שאנחנו לא אקזקוטיבה, זו הכנסת, אבל הכנסת מפקחת על הממשלה ולכן בוועדה הזאת יש ניקוז של המדענים הראשיים של כל המשרדים, כי משרד המדע, לצערנו, הוא דל תקציבים.

בנימין אלון: דווקא רוב התקציבים נמצאים או במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אצל המדען הראשי, או במשרדים אחרים, ובישיבה שמאוד אודה לכם, הדוברים שדיברו כאן, פרופ' פירן, פרופ' אשד, ודר' קפלן, שתתאמו יחד ישיבה שאנחנו נזמן, עם הכנה, עם הזמנת השרים, או הגורמים הממשלתיים המתאימים, לדיון ספציפי על הנושא הזה, כי באמת אסור לנו להפוך את ההישגים ואת מדע החלל, שבאמת עם כל ההישגים שהיו, כמו שאמרת, אסור לנו לקחת את זה על בטוח שזה יישאר כך, צריך לעבוד קשה ולהשקיע את המעט, כדי לקצור הרבה הרבה פירות.

בנימין אלון: לא דובר פה לא בתרומה ולא בצדקה, מדובר פה בהשקעה נבונה שאין שום ספק שתחזיר עשרות מונים למשק הישראלי וודאי וודאי לכל מוצרי הלוואי שדיברת עליהם, בריחת המוחות והאיכות האנושית וכל שאר הדברים שאנחנו נרוויח מהדבר הזה, מעבר ליישומים הכלכליים.

בנימין אלון: לא נותר הרבה זמן, וכמו שאמרתי, אנחנו נקיים דיון מיוחד בנושא הזה של התקציבים ואיך המדע הזה הופך להיות מדע מושקע.

ארי לאור: רציתי באמת רק להוסיף שתי מלים באופן מעשי איך אפשר לקדם, אני חושב, כבר בטווח קצר יחסית את הנושא חקר החלל ובאופן ספציפי לגבי ההצטרפות לאיס"ו.

ארי לאור: אז אם נסתכל באופן היסטורי באיזה שהיא פרספקטיבה יותר רחבה, כל האסטרו פיזיקה, מחקר החלל, חקר החלל בישראל לא היה קיים עד לפני סדר גודל של שלושים וכמה שנים ומה שהתחיל את הכול זה היתה יוזמה של פרופ' יובל נאמן, שהקים את מצפה הכוכבים במצפה רמון, כשלמעשה לא היתה כאן פעילות בכלל בתחום.

ארי לאור: היה לו את החזון להקים את המצפה הזה.

ארי לאור: בעקבות זה התחילה פעילות תצפיתית.

ארי לאור: קמה קבוצה בתל אביב, בהמשך התרחבה וגדלה קבוצה בירושלים, בווייצמן, בטכניון, וכל הפעילות הזאת התחילה מאותו מצפה כוכבים.

ארי לאור: היום המצפה הזה הוא כבר לגמרי קטן, טלסקופ בקוטר מטר זה כבר רמה שהיום חובבים מתקדמים כבר מגיעים אליה ולכן כל ההצטיינות של ישראל שבאמת פרופ' פירן פירט אותה, שהיא באמת יוצאת דופן גם בהשוואה לתחומים מדעיים אחרים, היא מבוססת כמעט אך ורק על מחקר תיאורטי.

ארי לאור: דיברת קודם על יחסי ציבור.

ארי לאור: לנו באסטרופיזיקה יש בעיה מסוימת של יחסי ציבור, כי מה שמקבל הרבה חשיפה בתקשורת זה בדרך כלל תגליות ותגליות נעשות באופן ניסיוני, על ידי טלסקופים, וכשמסתכלים על נפח הפעילות הניסיונית לעומת התיאורטית, במקומות אחרים בעולם, רואים שהחלק הניסיוני הוא בערך פי שתיים, פי שלוש, או פי ארבע מהחלק התיאורטי.

ארי לאור: כך שלמעשה, אם לישראל תהיה גישה לטלסקופים נוכל לפתח כאן, יש להעריך, פעילות שהיא גדולה בפקטור של כמה---

בנימין אלון: נדמה לי שאת התהילה העולמית שאלברט איינשטיין שהזכרת זכה לה, הוא בא מן התיאוריה, אבל זכה עוד בחייו שבמצפה הכוכבים, נדמה לי ביוסטון---

יגאל פתאל: לא, הניסוי נעשה באפריקה, בקו המשווה, אדינגטון עשה אותו, אבל בכל אופן אחד כמו איינשטיין זה קשה לייצר.

בנימין אלון: הוא זכה בחייו שהוא הגיע לרמה האמפירית, אז אני מצפה, אחרי איינשטיין, גם ממך ומכל המדענים שעוד בימי חייהם יזכו שהתיאוריות שלהם יוכחו אמפירית כנכונות.

בנימין אלון: אבל אסור להיות לחוצים, גם אם זה ייקח 100 שנה, 200 שנה, אנחנו נקבל.

ארי לאור: לא, היו דברים נבואיים שהוכחו, רק שזה לא היה ברמה של איינשטיין מבחינת החשיבות, אבל אני חושב שיש לנו בעצם בסיס, תשתית של חוקרים מאוד איכותי ויחד עם הטכנולוגיה אפשר, על ידי הצטרפות לאיס"ו, בעצם לתת גישה ולפתח כאן תחום של אסטרונומיה תצפיתית, של חקר חלל ניסיוני, והדבר הזה מאוד מושך סטודנטים.

ארי לאור: כמו שהרבה אנשים כאן ציינו, יש לזה אפקט מאוד גדול.

ארי לאור: כשהייתי בקלטק וב-JPA ובמכונים שנמצאים על יד למשל, תיאורטיקאים יש שם פחות מ-10 והמאסה הגדולה של סטודנטים וחוקרים הולכת לתחום הניסיוני ואני חושב שיש כאן אפשרות לעשות קפיצת מדרגה עצומה אם ישראל תיכנס לארגון.

יגאל פתאל: אני יושב ראש האגודה לאסטרונומיה ומנהל מצפה הכוכבים.

יגאל פתאל: אני מצטרף למה שנאמר פה.

יגאל פתאל: הכול מתחיל מהחינוך.

יגאל פתאל: אני יכול להעיד.

יגאל פתאל: שתי אנקדוטות, למשל מר לייזר וולפרמן, ז"ל, אביו של אילן רמון, היה חבר באגודה לאסטרונומיה עשרות שנים, כמעט עד יום מותו.

יגאל פתאל: אני לא יודע כמה הילד, אילן רמון, הושפע.

יגאל פתאל: סתם דוגמה.

יגאל פתאל: המצפה בגבעתיים, שקיים 4 שנים לפני מצפה רמון, הוציא מקרבו, רק בעשרים השנה האחרונות, אני חושב, למעלה מ-20 איש, PhD ומעלה.

יגאל פתאל: אני לא חושב שיש הרבה מוסדות שיכולים להתגאות בזה.

יגאל פתאל: רוב האנשים שקיבלו את ה- PhD, פרופסורה, לא נמצאים פה בישראל, נדמה לי רק 2/3 נמצאים פה ליד השולחן, שנמצאים בארץ, והבעיה כמו שאני רואה, ואני עובד עם בני נוער, ואני עובד עם מצפים.

יגאל פתאל: עכשיו הקמנו כמה מרכזים בבאר שבע, במעלה אדומים הוקם, אגב, בית ספר לתעופה וחלל שמתחיל לפעול.

יגאל פתאל: זאת אומרת המצפה שם מתחיל לפעול השנה ואנחנו מאוד גאים בזה, אבל זה צריך להתחיל מאפס.

יגאל פתאל: חבר'ה, זה צריך להתחיל מהחינוך וכל שנה שאתה מגיע יותר לבני נוער, העניין שלהם במדע, בחוגים, הולך ויורד, ואם אנחנו לא נשכיל, כלומר, בוא נגיד, עד לפני 3, 4, 5 שנים, יכולנו לגייס את הדור הבא של מדריכים, אנשים שאחר כך אתה רואה אותם עושים את המאסטר ואת ה- PhDבאוניברסיטאות, מהצוות שבא למצפה ולאגודה, היום אתה כמעט לא מוצא אותם.

יגאל פתאל: זה גם בגלל שבמערכת החינוך יש בעיה, גם בגלל שלמשל עבודות גמר של תלמידים שעושים בשביעית, שמינית, בנושא חלל, אין מנחים.

יגאל פתאל: הנה, אתמול התקשר אליי בערב תלמיד ממרום הגולן, שרוצה לבוא לגבעתיים שאני אנחה אותו, כי אין מנחים אחרים.

יגאל פתאל: אני חושב שבאמת צריך לבוא ולשבת, כל הגופים, לשבת ולטכס עצה.

יגאל פתאל: גם האוניברסיטאות וגם משרד המדע, גם הצבא, כי סך הכול זה גם אינטרס של מערכת הביטחון, מה אנחנו עושים עם בני נוער, איך אנחנו ממשיכים שיאהבו את העסק, להביא אותם לזה, להשקיע אולי באמת בחינוך האפור, תקראו לזה, בחינוך הפורמלי.

יגאל פתאל: חבר'ה זה בדמנו, אנחנו רוצים להביא 30,000 מדענים חזרה.

יגאל פתאל: לפי דעתי החזון שלנו שיהיו לנו מדענים ולא לתת להם לצאת החוצה, כי לא חוכמה לבקש מאלה שהיו פה כבר ויודעים מה יש לנו להציע להם, אנחנו צריכים לספק שאלה שגומרים את ה- PhD ורוצים לגמור PhD ובכלל רוצים לעשות PhD.

יגאל פתאל: אגב, אצלי בחוג לגיאופיזיקה בתל אביב, וגם בחוג לפיזיקה, היתה עלייה אדירה במספר הנרשמים בעקבות מה שקרה בקולומביה, אילן רמון, האסטרונאוט הישראלי הראשון.

יגאל פתאל: היום יש ירידה חזרה.

יגאל פתאל: אני חושב שאנחנו רואים את זה בכל האוניברסיטאות, יש ירידה חזרה, וחבר'ה, זה בדמנו, כי זו השקעה לטווח ארוך.

יגאל פתאל: זה לא העניין, אתה יכול לשים הרבה כסף, אבל אם אין לך אנשים.

יגאל פתאל: .. צריך להשקיע את זה בהון האנושי, ואם לא יהיו אנשים, אנחנו נראה את זה בעוד חמש, עשר שנים.

יגאל פתאל: האנשים פה ליד השולחן, אנחנו לא נהיים צעירים מיום ליום ואני רואה את זה אצל בני הנוער, יש בעיה רצינית וצריך לחשוב על זה.

דניאל הוקברגר: אני מהנדס בתעשייה האווירית, אבל היום אני מייצג עמותה ישראלית ננו לוויינות.

דניאל הוקברגר: גב' יוג'ין קוקס פה דיברה בהרצאה שלה על פרויקטים שהם יחסית זולים ופשוטים של אוניברסיטאות.

בנימין אלון: יש עמותה שלמה ללוויינות זעירה?

דניאל הוקברגר: לוויינות זעירה שבונה ננו לוויין היום בעזרה ומימון של מפא"ת, התעשייה האווירית.

דניאל הוקברגר: אנחנו אפילו בונים אותו והולכים לשגר אותו בסוף השנה הזאת.

דניאל הוקברגר: הרבה מהפרויקטים שלנו בתוך הלוויין הזה אנחנו הוצאנו החוצה, גם לסטודנטים באוניברסיטאות וגם לתלמידי בית ספר אפילו, של מעלה אדומים וגם בהרצליה.

דניאל הוקברגר: יש פה את דר' אנה הלר ודר' דניאל פורטנוי, שהם חלק מהעמותה, ויחסית בעלות נמוכה אפשר לבנות לוויין, לשגר אותו לחלל.

דניאל הוקברגר: ישראל מתמחה במזעור של הרבה דברים ולכן בתוך לוויין קטן אפשר לעשות הרבה וזה עוד איזה שהוא תחום שאפשר להשקיע בו, גם בבתי ספר תיכוניים, גם באוניברסיטאות, אפשר לבנות לוויינים ולשגר אותם לחלל בעלות אלפית מלוויינים גדולים וזה מה שאנחנו עושים בלוויין הראשון ויש לנו כבר את הפרויקט הבא בדרך, גם עם אוניברסיטה מחוץ לארץ והפרויקטים רק יילכו ויגדלו.

בנימין אלון: מה גדלו מעשיך ה', מה קטנו.

אנה הלר: אני דר' לאסטרופיזיקה במקצוע, חברה בעמותה של לוויינות זעירה ואני יכולה לדבר בשני צדדים של המטבע, גם בחלק של האסטרופיזיקה וגם בחלק של הטכנולוגיה, ואני רוצה להגיד לכם שלפי הניסיון שלי, ואני מלמדת בבית ספר תיכוניים, מלמדת את הנושא הזה של חלל וטכנולוגיה, אני רואה שזה לא מספיק ללמד אותם אסטרונומיה, זה בכלל לא מספיק, ואתה צריך לתת לילדים גם אתגרים נוספים ולבנות דברים.

אנה הלר: הם נורא אוהבים לבנות דברים וחשוב שדווקא הנושא של ננו טכנולוגיה, שאנחנו מציעים עכשיו לצעירים ללכת לקראת זה, זה סוגר את כל הנושא, גם את הרומנטיקה של החלל ואת כל הנושא של האתגר ולפרוץ גבולות, וגם את החלק הטכנולוגי.

אנה הלר: זו נראית לי הדרך, שילוב של שני הדברים, גם מדע וגם טכנולוגיה.

דניאל פורטנוי: אני גם מהעמותה הישראלית ללוויינות זעירה.

דניאל פורטנוי: בנוסף למה שדר' אשד אמר, אני הגעתי למסקנה שיש נתון מדהים.

דניאל פורטנוי: יש 8 לוויינים בחלל של ישראל, ויש לוויין לפחות ממיליון אנשים.

דניאל פורטנוי: זאת אומרת, אני חושב שאין כזה דבר בעולם שלפחות מכל מיליון אנשים יש לוויין אחד.

עליזה מויאל: אני ממינהל, מדע וטכנולוגיה ממשרד החינוך.

עליזה מויאל: אני רציתי לציין שהשליחות של אילן רמון היוותה גורם מאוד מאתגר במערכת החינוך לקידום הנושא של החלל ובזמנו אילן עצמו, וסוכנות החלל הישראלית, בשיתוף פעולה איתנו, הפעילו את המערכת בפרויקטים בין לאומיים, כמו הניסוי שאילן ביצע על המעבורת והיינו מעורבים, בתי ספר רבים, בתכנון הניסויים, בפרויקטים אחרים של סטאר שיין שהיו לנו.

עליזה מויאל: אנחנו מאז ממשיכים במסורת גם של קיום תחרויות וחידונים ואולימפיאדה של אילן רמון שבה מעורבים אלפי תלמידים מחטיבות הביניים ומחטיבות עליונות והנושא, כמו שאמרו כאן, הוא מאוד מסקרן ומלהיב את התלמידים ולכן מאוד חשוב לנו כל הזמן לשמר את ההתלהבות הזאת ולפעול מעבר למסגרת הלימודים הפורמלית שבה הנושא הוא חלק מתכנית הלימודים, נושא מדעי כדור הארץ והיקום, גם בפרויקטים ובפעילויות מיוחדות ואני מזמינה את האנשים שיושבים פה ואת האנשים שעוסקים בתחום החלל לבוא ולהביא לנו רעיונות שיכולים להלהיב את התלמידים ולהפעיל אותם בתוך הנושא.

בנימין אלון: אנחנו ננעל את הישיבה, ואני מודה מאוד מאוד לכל אלה שהשתתפו ומתחייב בזאת, בתיאום איתך, שנקיים ישיבה שבאמת תיקח על עצמה את האתגר הזה של להכניס את הממשלה ואת הגורמים המממנים ברמה הציבורית, הראשונית, עד שהכספים הגדולים יגיעו מהגורמים הפרטיים.

בנימין אלון: תודה רבה לכולם ושלום.