ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 166, 2008-01-28 10:00

מיכאל נודלמן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת וועדת עלייה, קליטה ותפוצות, הנושא היום: 500 מצבות שחוללו בבית העלמין היהודי בניו ברונזוויק, ניו ג'רסי, הצעה לסדר היום של חבר הכנסת חיים אמסלם.

חיים אמסלם: בוקר טוב, תודה אדוני היושב ראש, שוב לפנינו מקרה של חילול בתי עלמין, ניתוץ מצבות, זו לא הפעם הראשונה, הפעם המקרה בולט כי מדובר בחילול של 500 מצבות של שיהודים, ניפוצם, שבירתם, לכאורה נשאלת השאלה, נו בניו ג'רסי חיללו מצבות, מה אנחנו יכולים לעשות?

חיים אמסלם: מה זה נוגע אלינו?

חיים אמסלם: לכאורה, אבל ברור שמדובר בגילוי אנטישמי נוסף, שמתבטא בכמה צורות, לאנטישמיות כמה צורות, יש התנכלות ליהודים, הכאה, רדיפה, העלבה ואולי לפעמים הכי קל זה לנתץ מצבות, כי מצבה דוממת, היא אינה יכולה לדבר, ועושים את זה בלילה, כשאף אחד לא רואה.

חיים אמסלם: זו עוד עלית מדרגה נוספת בגילויי האנטישמיות.

חיים אמסלם: האנטישמיות, לצערנו לא הולכת ונעלמת, היא הולכת ופושטת צורה ולובשת צורה, די בהצצה בחומר שהונח פה לפנינו, בשביל לראות, הסתכלתי על התמונות, אנשים שפשוט, ספגו את נחת זרועה של אותה אנטישמיות, ציור צלבי קרס על בתי היהודים, פציעת אנשים והכאתם.

חיים אמסלם: אנחנו חייבים, זו חובתנו, זה לא דבר שאנחנו בוחרים, מדינת ישראל קמה כדי להגן על העם היהודי, מדינת ישראל, התשובה הציונית של הקמתה של מדינת היהודים להגנת העם היהודי, זו מטרתה, ולכן זכותנו וחובתנו להתריע נגד כל גילוי אנטישמי כזה או אחר.

חיים אמסלם: לצערנו, גם הסכסוך המתמשך בין מדינת ישראל למדינות ערב גם הוא נגוע בהרבה מאוד גילויי אנטישמיות, גם רואים את זה בתמונות שנמצאות לפניי.

חיים אמסלם: אני מבקש לציין, חזרתי רק לפני כשבוע מסע במדינות אירופה ואחרות, אחד הדברים שאנשים מהשורה אמרו לי, חשוב להזכיר את זה דוקא היום בדיון הזה, כאשר אנחנו מדברים על תהליך שלום, דיבורים כאלה ואחרים על ירושלים, נשאלת השאלה למה מדינת ישראל לא מעמידה בראש סדר דרישותיה, שקודם כל אותם ספרי לימוד, אותם ספרי חינוך שמתחנכים בהם הילדים של העם הפלשתינאי, שהם מלאים באותו ארס.

חיים אמסלם: זו תמונה מתוך ספר, נגד היהודים באשר הם יהודים, או נגד מדינת ישראל, בואו, זה לא עולה כל כך הרבה כסף, זה לא כל כך קשה, זה לא כל כך מסובך, שקודם כל הם יתחילו לשנות את הספרים שלהם, שאותו הילד שהוא גדל על הארס הזה, של שנאת הזולת, ושנאת היהודי, שנאת המגן דוד, שנאת כל מה שמסמל את מדינת ישראל, משם יתחיל המסר הזה, ולכן הדיון הזה חשוב מאן כמותו, אני מצטער שחברי הוועדה, ולא רק חברי הוועדה אלא גם חברי כנסת אחרים, לא נמצאים כאן, אני מקווה שהם יגיעו במהלך הדיון, גם אני עזבתי כעת דיון חשוב בוועדת החינוך, שגם כן יש לו קשר לנושא הזה.

חיים אמסלם: חושב שהדיון הזה חשוב ביותר, אני חושב שאנחנו צריכם להתריע על כך, חשוב שהכנסת תדון בזה, חשוב שהמסר יעבור למדינות שישנה בהן בעיה, ועד רבה, ארצות הברית של אמריקה, ניו-ג'רסי, שהיא ידידתנו גדולה, הממשל אוהד ישראל ולא חשוד חלילה בשום סממן כזה או אחר, ינהג בחומרה רבה כלפי כל גילוי כזה או אחר, על ידי העלאת הנושא לסדר היום הציבורי, העלאת דיון בכנסת רק כך נשיג את המטרה הזו.

חיים אמסלם: ברור שהמשימה קשה, ברור שהמאבק ארוך, אבל אסור להתייאש ולהרים ידיים, צריך להמשיך בזה, צריך להעלות את זה, צריך להתריע על כל גילוי כזה או אחר.

חיים אמסלם: הייתי מבקש לדעת באמת מה משרד החוץ שלנו עשה ויעשה, ואם יש לנו כבר ידיעה לגבי הממשל האמריקאי, מה הוא עשה, האם הוא איתר את מי שעומד מאחורי זה, האם הוא מתכוון לחקור את זה?

מיכאל נודלמן: אני מבקש להוסיף כמה מילים לדברים שלך, אנחנו רואים שהאנטישמיות מתגברת בכל העולם, היא מתחזקת, והימניים התחזקו וגם השמאלניים התחזקו אחרי מלחמת לבנון, נגד מדינת ישראל וגם מול היהודים.

מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים להיות חזקים, אנחנו צריכים לעשות תעמולות, לעשות הכל כדי שדברים כאלה לא יתרחשו.

מיכאל נודלמן: מה שמעניין במקרה ניו ג'רסי, מתברר שהאשמים הם כמה ילדים בני 15.

מיכאל נודלמן: 17, לא ניתן להבין איך ילדים כאלה יכלו לשבור 500 מצבות, כולם מקבלים את זה שלילד אי אפשר לעשות שום דבר.

מיכאל נודלמן: אני המום שבארצות הברית מתרחשים מקרים כאלה וילדים אשמים בזה, כל איש עם שכל מבין שכמה ילדים לא יכולים לעשות נזק כל כך גדול לבית קברות, אני קצת לא מבין, תמיד חשבתי, ביקרתי מספר פעמים בארצות הברית, לא נתקלתי באנטישמיות, עכשיו אני רואה שהימניים שם הרימו את ראשם, גם באוסטרליה, אני לא מדבר על בריטניה, צרפת ששם יש הרבה מוסלמיים כי היתה הגירה גדולה לשם, הם תומכים באנטישמיות, בארצות הברית יש ניאו-נאציים.

מיכאל נודלמן: צר לי שאנחנו מדברים על זה, אני היום נתתי הצעה לסדר היום בנושא התגברות האנטישמיות בכל העולם, אתה דיברת על ניו ג'רסי, התופעה הזו נמצאת בכל העולם.

מיכאל נודלמן: אני מבקש לומר, כולם מדברים על שלום עם הפלשתינאיים, מגנים אותנו שאנחנו לא כל כך ממהרים לעשות, אני ביקרתי בימים האחרונים את אבו מאזן, מה אני ראיתי?

מיכאל נודלמן: אנחנו היינו ארבעה חברי כנסת, אנחנו דיברנו, אנחנו החלטנו על שלום, גם חברי כנסת צריכים קצת לדבר, כאשר אתה לא מדבר אין תוצאות, באותו הזמן כשאנחנו היינו שם היו שני פיגועים ליד ירושלים, אני ערכתי השוואה, אנחנו נסענו ברמאללה, בכל 50 מטר היה שוטר או חייל, אני שאלתי שאם אבו מאזן מגיע לישראל גם ככה מקבלים אותו?

מיכאל נודלמן: עם משמרת שכל 25 מטר שוטר, שוטרים לא לצורך כבוד, השוטרים היו לצורך הגנה, בישראל, מדינה ליברלית, אבו מאזן או כל אחד יכול להיכנס, אני רואה בקניונים, אתה הולך לבית חולים שם יש הרבה מאוד ערבים ושום דבר לא קרה, מתי שאנחנו נכנסים לשטחים שלהם אנחנו כמעט מציגים עולם אחר, לכן היו כל כך הרבה שוטרים, מה זה אומר?

מיכאל נודלמן: אנחנו יכולים לדבר כמה שאנחנו רוצים, על שלום ועל כל מיני דברים, אבל אני מתייחס לגבי הספרים, אם ילדים לומדים בספרים אנטישמיים, אז בכל פעם שמשלחת ישראלית נכנסת לשטח שלהם היא בסכנה.

חיים אמסלם: האם משרד החוץ מתייחס לנושא והאם הוא עושה משהו?

רבקה לוי: בוודאי ובוודאי, ראשית ברמה הקונקרטית, הקונסוליה שלנו בניו יורק היתה בקשר עם הנשיא ועם המנהל הכללי של הפדרציה של ניו ג'רסי והיא הציעה את הסיוע ואת כל מה שניתן, אני מבינה, פורמאלית או לא פורמאלית, הם היו בקשר עם המשטרה שם כדי לבדוק מה נעשה, ואכן זמן קצר, או ב- 9 או ב-10 בינואר, זה קרה ב- 1 ו- ב-4 בינואר, בשני המקרים, אכן נתפסו ארבעת הנערים, זה ברמה הקונקרטית מול המקרה הספציפי בניו ג'רסי.

רבקה לוי: אבל אני חושבת שזה לא סוד כבר מה שמשרד החוץ עושה בגדול, הן בנושא חקיקה בפרלמנטים, הן במוסדות בינלאומיים כמו האו"ם או אונסקו, מועצת אירופה, ז'נבה, בכל המקומות האלה זה כבר עניין שכל הזרוע הזו שהיא אכן כל כולה בתוך הנושא של החינוך, רק עכשיו, בשבוע שעבר הסתיים סמינר מוצלח ביותר עם הנציבות האירופית, של הפרלמנט האירופי, מאידך עכשיו כשאנחנו מדברים, מתקיים סמינר ביד ושם של בני נוער מכל העולם, בחודש הבא עומד להתקיים הפורום הגלובלי למאבק באנטישמיות שכבר עכשיו אנחנו יודעים על מעבר ל-200 נציגים פרלמנטרים ואנשי ממשל למיניהם, יהודים ולא יהודים, אנחנו צריכים להדגיש שגם לא יהודים נרתמו למאבק הזה.

רבקה לוי: אנחנו בסך הכל עובדים עם הנציגויות שלנו, כיעד על בין יעדי העל של משרד החוץ, המאבק באנטישמיות.

חיים אמסלם: מה הכלי החינוכי, ההסברתי שאתם משתמשם בו?

רבקה לוי: הנציגויות שלנו ואנחנו במשרד, הן במפגשים, יש כבר מנגנונים, רק אתמול הופיעה אביבה רז שכטר בישיבת הממשלה, והיא כבר עכשיו פועלת לקראת הפורום הגלובלי, שזה לא עניין של מהיום למחר אלא שזה הרבה מאוד תכנים, לוגיסטיקה וכל מה שקשור בזה.

חיים אמסלם: זה ברמה של מחלקה אצלכם?

רבקה לוי: כן, זה ברמה של מחלקה אצלנו, אבל זו מחלקה עם ראיה ותכנים והעניין ברמה של חטיבה ומעבר לזה, עובדים גם מול אגפים גיאוגרפיים, זה תלוי, במקרים מסוימים עובדים גם מול אגף אירופה, מול החלק האחראי על הפרלמנט האירופי.

חיים אמסלם: יש דוח מסודר על המצב הזה?

רבקה לוי: אני מניחה, זה למעשה ראשי פרקים שבתוך כל השנה עובדים מול הדברים האלה, ערים לגבי תקריות, לא רק בארצות הברית, פגישות מדיניות מול נציגי ממשל, הרי זו לא הפעם הראשונה שזה קורה, אז בוא נאמר שמשנת 2004 בכנס ברלין, ואחרי זה היה קורדובה ואחרי זה מתקיימים כנסים, וביום יום, כמו למשל המקרה של פראג לפני כמה חודשים, אמסטרדם, אני מדברת על ערים שרק לאחרונה ישבו שם אנשים מכל המדינות המשתתפות בפורום והם אחראיים על החינוך, כל אחד כמובן במדינתו הוא, וכל שנה הם חייבים לבוא ולהראות מה נעשה ומה לא נעשה וכן הלאה.

מיכאל נודלמן: אני מבקש לשאול, אצל השכנים שלנו, אתם בודקים איזה שינויים יש בספרי הלימוד, או משרד החינוך בודק?

רבקה לוי: אני מניחה שזה משרד החינוך, אבל אני לא רוצה להתחייב על משהו שאני לא בטוחה.

מיכאל נודלמן: יש לכם קשר עם משרד החינוך?

מיכאל נודלמן: האם היו שינויים בספרים בנושא שאנחנו מדברים?

רבקה לוי: אני רוצה להבהיר, שאת השאלה הספציפית אני צריכה לבדוק באופן מדויק כדי שאני לא אומר משהו שהוא אינו נכון, זה שיש קשר בינינו לבין משרד החינוך, קיים קשר בינינו לביניהם, ובהתאם לזה מעבירים הלאה לנציגויות כדי שיפעילו על הפלשתינאים לחצים בנקודה הזו, זה לא רק אנחנו.

חיים אמסלם: אילו זה היה תלוי בי, הייתי אומר שלפני שאנחנו לא פותרים את הבעיה החינוכית הזו, אנחנו לאו מתקדמים בכלום, כי מה התועלת להתקדם בכל מיני תחומים כאשר יום יום מטפטפים ארס לילדים ומחנכים אותם לשנאה ולאנטישמיות, זו דעתי.

חיים אמסלם: דוקא בגלל שאני מתרשם מדברייך, שאצלכם במשרד החוץ, הנושא הזה הוא באמת על השולחן והוא על סדר היום, אני חושב שהמלצת משרד החוץ צריכה להיות שבכל פורום מדיני, פוליטי, כאשר הולכים לדיונים רציניים היה צריך לעלות את הנושא הזה, שקודם כל רוצים לדעת מה שכננו עושים לגבי החינוך ולגבי האנטישמיות.

חיים אמסלם: העניין הזה מבחינתי, משול בעיניי, לאדם שממלא חבית במים אבל יש חורים למטה.

מיכאל נודלמן: מה שאני ראיתי בביקור שלי ברמאללה, ראיתי קבלת פנים יפה, טובה, דיון טוב, אבל ברחוב, רק יצאנו מהמוקטעה היה ריק, רק שוטרים, למה שוטרים?

מיכאל נודלמן: כי הם פוחדים שיהיה פיגוע.

מיכאל נודלמן: יש הבדל גדול בין אבו מאזן, בין השלטון לבינם, הכל זה נובע מחינוך ומכל מיני דברים פרופגנדה, פה מדברים דברים אחדים ושם זה הולך אחרת.

אריה אוסוליבן: שלום, קוראים לי אריה אני מייצג את הליגה נגד השמצה, אנחנו ארגון שנלחם נגד אנטישמיות ונגד גזענות, למקרה הספציפי הזה, הפשע הזה קרה, היו שני מקרים אחד ב- 1 בינואר, והשני ב- 4 בינואר.

אריה אוסוליבן: הקהילה בניו ג'רסי דאגה מאוד שזו תופעה של משהו מאורגן, גדול, ובסוף אולי קצת נשמו לרווחה כשתפסו רק ארבע נערים.

אריה אוסוליבן: ברכנו את המשטרה שתפסה אותם וביקשנו שיאשימו אותם בפשע של שנאה, מה שקרה בינתיים, קיבלתי מסר מניו ג'רסי שלשום, אין מספיק ראיות להאשים אותם בפשע שנאה, ועכשיו הם יעמדו לדין על קשר לבצע חילול של יעדים קדושים, חילול יעדים קדושים ופעילות פלילית, בצד אחד זה טוב כי אין תופעה של משהו גדול יותר, ומצד שני אם היה מקרה של פשע שנאה, היה אפשר להצביע על זה בתור דוגמה שמרתיעה אנשים אחרים, כי הבולשת הפדראלית גם מעורבת בכל פשע שנאה, וזה לא כך, זה לא מתבצע, בינתיים יש עוד מקרים הרבה יותר גרועים, קודם כל שם הם דחפו את כל המצבות, הם לא ציירו צלבי קרס, לא היה שום דבר שהיה מצביע על פשע שנאה כלפי יהודים.

חיים אמסלם: מה זה דחפו מצבות?

אריה אוסוליבן: הם הפילו אותם, אולי שברו, אבל לא ציירו צלבי קרס, לא היה שום דבר כלפי יהודים, מצד שני בשיקגו לפני שבוע היה מקרה הרבה יותר חמור, בממדים הרבה יותר קטנים, 57 מצבות, אבל שם צירו 88, וכל מיני סימנים להיטלר, וזה הרבה יותר חמור בעינינו, וגם היה אותו דבר בסן פרנסיסקו, אבל בכל זאת, אנחנו אמורים לצאת בימים הקרובים עם דוח השנתי של האנטישמיות בארצות הברית ב- 2007, אין לי את הנתונים כאן, אבל אומרים בניו ג'רסי, במקרים האלה, כתבו לי שהם לא מזהים, חוץ מהמקרה הזה, עלייה של מקרי אנטישמיות.

אריה אוסוליבן: אנחנו ארגון שרוצה להצביע ולשים זרקור.

מיכאל נודלמן: אני קראתי שבקמפוסים של הסטודנטים, שם כן יש עלייה.

אריה אוסוליבן: אני מבקש לעלות עוד נושא חינוכי, העניין של מודעות לאנטישמיות, אנחנו בארצות הברית וכמובן באירופה, כל יהודי שם יודע מה זו אנטישמיות, והוא נתקל בזה, פה בישראל אנחנו גילינו שהנוער הישראלי, הם החיים בבועה והם אינם יודעים מה זו אנטישמיות, אנחנו פיתחנו גם תכנית לבתי ספר כדי שילמדו מה זו אנטישמיות בעולם.

איילת טישלר-זליג: שמי איילת, אני מייצגת את הוועד היהודי אמריקני בישראל, רציתי לציין קודם כל לגבי השאלה של ספרי הלימוד הפלשתינאיים, היה מכון למחקר, שינו עכשיו את השם, הוא היה נקרא CMIP, בראשו עומד ד"ר יוחנן מנור, שחוקר את הנושא של ספרי הלימוד הפלשתינאיים, הוועד היהודי אמריקאני עובד עם המכון למחקר הזה, אנחנו עשינו לפני כשנה וחצי מחקר על ספרי הלימוד האירניים, על ההסתה בספרי הלימוד האירניים ועל השנאה שם, הוצאנו על זה מחקר, מין ספר בנושא.

איילת טישלר-זליג: ובנושא ספרי הלימוד הפלשתניאיים, הוועד היהודי פחות מעורב, אבל אני יודעת שנערך מחקר בCMIP ניתן לבדוק את זה, אני מוכנה לבדוק ולהעביר.

איילת טישלר-זליג: לגבי הנושא הספציפי של 500 המצבות בניו ג'רסי, הוועד היהודי אמריקני, תרם 5,000 $ לשיקום המצבות, במקרה הזה.

מרים שרון: מרים שרון מהפורום למאבק באנטישמיות של משרד ראש הממשלה, אני מבקשת לחזק את מה שנאמר פה לגבי משרד החוץ, התפקיד שלנו בעיקר בעצם לעקוב אחרי האירועים האנטישמיים בעולם, בעצם אנחנו אחראים גם על הדוח הזה, אנחנו מפעילים גם אתר אינטרנט, אנחנו אוספים את כל המידע, כמה שניתן יותר בזמן אמת על אירועים אנטישמיים בעולם, באתר יש את המספר הכי גדול והכי מקיף של אירועים שאתם יכולים למצוא.

מרים שרון: אנחנו מאמינים שזה כלי גם במאבק, פיתוח המודעות ולדעת מה שקורה סביבנו זה חלק מהמאבק.

מרים שרון: אני חייבת לציין שמאז שהוקמה מחלקה במשרד החוץ לפני כשלוש ארבע שנים, כמחלקה ב- 2004, נעשית עבודה יוצאת מהכלל בנושא של המאבק באנטישמיות, ברמה בינלאומית, דיפלומטית וכן הלאה, ויש לנו שיתוף פעולה יוצא מהכלל, וזה המקום לציין את זה, הייתי מאוד שמחה אם אתם תכנסו לאתר ותדעדכנו.

מרים שרון: האתר מתורגם ל- 6 שפות, אנגלית, עברית, ספרדית, צרפתית, רוסית וערבית, השנה הכנסנו את הרוסית והערבית.

חיים אמסלם: נראה שהמגמה רק הולכת ועולה.

מרים שרון: לפי הדוח שלנו, השנה ראינו שיש איזו התייצבות, כמובן שאנחנו משווים את זה לשנה שעברה שהיה פיק בתקופת המלחמה, אבל אם אנחנו מסתכלים על העשור האחרון, אין ספק שיש מגמה של עלייה, אם כי אנחנו שמים לב שיש יותר מאבק של השלטונות ממה שהיה לפני זה.

מרים שרון: זאת אומרת אנחנו רואים שמדינות ושלטון מתחילים להבין שהאנטישמיות אינה הבעיה של היהודים אלא זו בעיה של החברה וזה בעצם ברומטר.

רבקה לוי: כפי שז'אק שירק אמר בזמנו שהבעיה האנטישמית היא בעיה צרפתית יותר משהיא יהודית.

רבקה לוי: וזו התחלה מעולה, ובצרפת נעשו מאז דברים על ידי הממשל בצורה יוצאת דופן ועקבית.

רבקה לוי: יש חקיקות בהרבה מאוד מדינות, בהרבה מאוד מקומות, כלומר החקיקה קיימת בהרבה מקומות באירופה.

מיכאל נודלמן: אבל עדיין רמת האנטישמיות בצרפת גבוהה.

רבקה לוי: היא ירדה פלאים, אני יכולה לומר למשל לגבי בריטניה שהיא לא בדיוק "טלית שכולה תכלת", נהפכו, לדוגמה הארגון שמציג את כל הארגונים המוסלמיים בבריטניה החליט השנה, לא להחרים את ה- 27 בינואר, הם החליטו שזה עושה להם הרבה יותר רע מאשר טוב, הם החליטו להצטרף לציון יום השואה בבריטניה.

רבקה לוי: אז יש סוג של הטבות ולפעמים גם חריקות.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לומר שאי אפשר לשנות את הבנאדם, אם הוא קיבל חינוך וגר בסביבה אנטישמית, קשה עם חוקים לשנות, לכן אנחנו חושבים שצריכים לשים את הדגש הכי גדול על החינוך, על הספרים, איך לומדים, סבלנות, וכל השאר, אנחנו יכולים לדבר עוד הרבה הרבה, אבל האנשים גדלו בסביבה אנטישמית, איתם את לא יכולה לעשות שום דבר.

רבקה לוי: אבל אנחנו עושים, למשל ביד ושם, יש באופן שיטתי הגעת מורים, בעיקר מורים מאירופה שעוברים סמינרים בדיוק בנושא הזה, הם באים אחר כך ומלמדים את התלמידים וגם הממן שלהם, בין היתר, זה המנגנונים שהוקמו למאבק באנטישמיות.

מיכאל נודלמן: יושב פה אתנו מנהל המרכז האמריקאי של שגרירות ארצות הברית, מר אלכסנדר דניאלס.

אלכסנדר דניאלס: אני מייצג את השגרירות האמריקאית והשגריר האמריקאי שנבצר ממנו להיות פה היום, אני מודה לכם על ההזמנה.

אלכסנדר דניאלס: ראשית, אנחנו מגנים את המקרה בניו ג'רסי באופן החזק ביותר, יש לנו בטחון שרשויות החוק בארצות הברית יבררו עד תום את העובדות, יש מחלקה במשרד החוץ האמריקאי שבודק כל גילוי אנטישמיות, ובביקורו של הנשיא ג'ורג בוש הוא דיבר גם על חשיבות המאבק נגד האנטישמיות, אנחנו מסכימים כמובן על חשיבות ספרי הלימוד ותוכנן, לפני חודש כתב השגריר ג'ונס חוות דעת באחד העיתונים בנושא החינוך לשלום.

אלכסנדר דניאלס: שוב תודה על ההזמנה, והשגרירות מסכימה עם כולם על הצורך לבדוק את הנושאים האלה ולהקפיד על נושא המאבק באנטישמיות.

חיים אמסלם: החשיבות של הדיון בעצם קיומו, הרי ברור שאין לנו פתרונות בשרוול ובכיס, אנחנו יודעים שארצות הברית של אמריקה היא המדינה האחרונה שניתן להצביע חלילה, על איזו מגמה כזו, להפך הממשל אוהד, אוהב ומעריך והוא נלחם באנטישמיות, אבל ככל שאנחנו נרבה לדוש בנושא הזה ונעלה את זה לסדר היום הציבורי, וכנסת ישראל תדון בזה בוועדותיה ובמליאה, ושמשרד החוץ עם העבודה שלו, ומשרד ראש הממשלה, זו דרכנו להיאבק בתופעה, וזו חובתנו.

מיכאל נודלמן: אני מבקש להוסיף שאנחנו צריכים לדאוג שדרך ארגונים בינלאומיים שספרי הלימוד יהיו בכיוון של שלום ושלא יהיו שם גזענות ואנטישמיות.

חיים אמסלם: אם במשך כל השנים האלה שבהן אנחנו נמצאים בקונפליקט עם מדינות ערב, ובעיקר עם העם הפלשתינאי, היה נעשה בכיוון הזה צעדים מסוימים לשלום, לדמוקרטיה, לסבלנות, לאהבת הזולת ולא לאנטישמיות זה היה מעודד אותנו ליותר לגבי הלבטים הגדולים שיש לנו כאשר אנחנו נכנסים למשא ומתן לשלום.

מיכאל נודלמן: אני מבקש לומר שביום רביעי יהיה דיון נוסף במליאה על התגברות האנטישמיות בכל העולם, על פי דוח שקיבלנו, אני שלחתי לשם בקשה לדיון ואני בטוח שיהיה דיון, גם אני חושב שאנחנו צריכים לדבר על זה, אנחנו צריכים לשים דגש על מדינות שהם לא עושים דבר בנושא האנטישמיות, וטוב שמשרד החוץ עובד, יש אגף שבודק ועובד בנושא הזה.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים לדעת שיש לכם יד בוועדה הזו, וזה תפקידנו לבדוק ולעזור למשרדים ולמדינות, במלחמה בגזענות ובאנטישמיות.

מיכאל נודלמן: תודה רבה לכולם.