ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 468, 2008-01-23 09:00

גלעד ארדן: בוקר טוב לכולם.

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר יומנו הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, שפוצלה מתוך הצעת חוק ההסדרים לשנת 2008 וכן הצעת חוק התכנון והבנייה.

גלעד ארדן: הצעת החוק אושרה בקריאה הראשונה ביום 17 לאוקטובר 2007.

גלעד ארדן: אנחנו קיימנו בה כבר שני דיונים, ביום 14.11, 7.1.

גלעד ארדן: ב-15.1 קיימנו דיון והצבעות.

גלעד ארדן: על אחד מהסעיפים שהצבענו ביום 15 לינואר הוגשה בקשה לרוויזיה.

גלעד ארדן: לאחר לבטים החלטתי לקיים את הרוויזיה רק לאחר שאנחנו נסיים לקרוא ולהכין ולהצביע על כל יתר סעיפי החוק שפחות שנויים במחלוקת.

גלעד ארדן: השאיפה היא לגמור את הצעת החוק היום, במידת האפשר גם להצביע על הסעיפים הנוספים ומה שיישאר שנוי במחלוקת, נדחה את ההצבעה לגביו ליום שלישי הקרוב, שבו בעזרת ה', אני מקווה, שנסיים את הדיון וההצבעה בהצעת החוק.

גלעד ארדן: בראשית הדברים אני אזכיר שסיימנו את סעיפים 1, 2 ו-3(1).

גלעד ארדן: לפני שאנחנו ממשיכים הלאה, אני רוצה לשמוע קודם תוספות, הערות, מכל מי שמעוניין ויש לו, אבל באמת בקצרה ובאופן יעיל.

גלעד ארדן: מבחינה טכנית, התעוררה אצלנו איזה שהיא שאלה בדיונים של צוות הוועדה, ואני אשמח לשמוע התייחסות של אנשי המקצוע, האם ניתן יהיה לקלוט את השידור הדיגיטלי הטריסטריאלי בכל חלקי המדינה, על ידי מי שירכוש את הציוד הטכני.

גלעד ארדן: זאת שאלה מהותית מבחינתנו.

גלעד ארדן: שאלה שנייה שלי היא, ואני מבקש לקבל הבהרות - הנוסחים שהועברו מהאוצר, עד כמה שהספקנו לעבור עליהם, לא בדיוק חופפים את ההסכמות שהגענו אליהן כאן בוועדה.

גלעד ארדן: אז או שלא העברתם נכון לאנשי המשפט אצלכם, או שאתם לא הבנתם נכון את מה שהוועדה החליטה.

גלעד ארדן: אז אני אשמח לשמוע איך כן הבנתם את מה שהוועדה החליטה בכל הקשור לזמינות של הממירים, בכל הקשור למחיר שלהם, בכל הקשור להשתתפות של המדינה לגביהם.

חיים פרננדס: לגבי השאלה הראשונה אני דווקא מציע שהמנהל הכללי של הרשות השנייה תיכף יתייחס לעניין הכיסוי.

חיים פרננדס: לגבי החלק השני, אנחנו שלחנו איזה שהוא טקסט מעודכן שיכול להיות שהוא לא מלא ומושלם.

חיים פרננדס: כבר אני אומר, הזמינות בסדר גמור ואנחנו נרצה שזה יופיע בתוך הטקסט, כמו שסוכם בפעם הקודמת.

חיים פרננדס: אנחנו נרצה שיופיע בטקסט שהכיבוי של השידור האנלוגי לא קורה, אלא אם כן יש את אותו מודל שדיברנו עליו כמודל שמסייע לאוכלוסיות מסוימות לרכוש במחיר מסובסד את הציוד ואני חושב שאלה שתי הנקודות המשמעותיות שהיו בדיון הקודם ושתיהן מקובלות עלינו.

חיים פרננדס: גם יש איזה שהוא טקסט שתיכף נציע אותו, גם אם הוא לא שלם במה ששלחנו אתמול.

גלעד ארדן: הוא לא שלם, מה שהם שלחו אתמול זה 10% במהות מהטקסט שאנחנו רצינו והיום הוא ימשיך את ה-90% האחרים.

מנשה סמירה: לגבי הכיסוי.

מנשה סמירה: בהתאם לעקרונות שנקבעו על ידי ועדת ההיגוי שהוקמה לנושא הזה לפני שנתיים או משהו כזה, הוועדה המשותפת, הוועדה הבין משרדית, נקבע ש-85% מאוכלוסיית ישראל תוכל לקלוט את השידורים הפתוחים בקליטה תוך דירתית, בקומות הקרקע, עד קומת הקרקע אפילו, ו-98% מאוכלוסיית ישראל תוכל לקלוט את השידורים בקליטה חוץ דירתית ואכן כך נעשה.

מנשה סמירה: זאת אומרת, התכנית שהצגנו מכסה באופן מלא את הדרישות הללו.

גלעד ארדן: מה הקשר לנושא שלנו?

מנשה סמירה: שאלת אם יש לה כיסוי.

גלעד ארדן: שאלתי לגבי הטריסטריאלי.

גלעד ארדן: האם כל אזרחי המדינה יוכלו, על ידי רכישת הממיר הפנים דירתי בלבד, באותם 400, 500 שקלים, לקלוט את השידורים.

מנשה סמירה: התשובה היא כן ויש גם גיבוי לווייני.

מנשה סמירה: התשובה היא כן, כי הפריסה בתכנית שהעברנו אליכם, בעבודה הגדולה ההנדסית שנמסרה לכם, הראינו לכם מפות כיסוי של כל רחבי הארץ, בעיקר בריכוזי אוכלוסייה, יש מקומות מסוימים שאין בהם אוכלוסייה, למשל בנגב, שהכיסוי הקרקעי לא מגיע לשם ולא בזבזנו תדרים או קרינה או הספקים על המקומות הללו.

מנשה סמירה: שם הסתפקנו בכיסוי החוץ דירתי, אם יהיה בו צורך, אם מישהו יבנה איזה חווה ויצטרך איזה שהוא---

לאה ורון: אולי תשתמש במלים שאנחנו מבינים?

מנשה סמירה: כיסוי פנים דירתי, הכוונה היא הממיר שיושב על הטלוויזיה.

מנשה סמירה: כיסוי חוץ דירתי, שהוא צריך למשוך לו איזה חוט לחלון לשים אנטנה חוץ דירתית, או אנטנה חיצונית על הגג.

מנשה סמירה: אם תרצו, נמצא פה המהנדס הראשי שלנו, הוא יוכל לתת הסברים יותר מפורטים.

גלעד ארדן: לפני שנייה ממה שהקראת אמרת 85%---

מנשה סמירה: פנים דירתי.

אבשלום וילן: זה בתוך הדירה, ועוד 13% יהיה מחוץ לדירה עם אנטנה.

גלעד ארדן: זה הרבה מאוד.

מנשה סמירה: אם יהיה צורך.

אבשלום וילן: זה כולה אנטנה.

גלעד ארדן: כולו אנטנה.

גלעד ארדן: הוא מתאר את זה כאיזה פחון בנגב, אבל אולי באחד האזורים הללו יש בניין, אז זה אומר שצריך הסכמה וצריך לשים על הגג, וזה בדיוק אותו קושי שגם היום קיים.

גלעד ארדן: אני לא מצליח להבין, אם זה כל כך מזערי, אז למה זה רק 85%?

מנשה סמירה: כל ממיר, אפשר להוציא ממנו את חוט האנטנה.

מנשה סמירה: לא צריך אנטנה משותפת לכולם.

מנשה סמירה: כל אחד יכול להוציא מהחלון ולקלוט חוץ דירתית.

גלעד ארדן: זה גם היום.

מנשה סמירה: נכון.

מנשה סמירה: אנחנו מדברים רק על מקומות שהנגישות שם היא בעייתית, או מקומות שהכיסוי שלהם באמת היה מורכב מבחינה הנדסית.

מנשה סמירה: לא בכדי נקבעה המתכונת הזאת, היא נועדה לתת כיסוי למוקדי האוכלוסייה הנרחבים ולהשאיר גיבוי חוץ דירתי, איפה שיהיה קושי.

גלעד ארדן: מנשה, זה לא רלוונטי מה שאתה עונה.

גלעד ארדן: אני שואל אותך שאלה ספציפית.

גלעד ארדן: אתה אומר שרק 85% מאזרחי המדינה יוכלו לרכוש את ב-400, 500 שקל את הממיר הזה ולשים אותו אצלם בבית, ו-15% לא יוכלו.

גלעד ארדן: אני רוצה לדעת מי זה ה-15?

מנשה סמירה: אנחנו אומרים לפחות 85%.

גלעד ארדן: אבל למה לא לפחות 100%?

מנשה סמירה: משום שב-100% ההכפלה וההיקף של המשדרים הנדרש והיקף כיסוי התדרים הוא כזה שהוא לא מצדיק את ההשקעה.

מנשה סמירה: תראה, בתכנית ההנדסית שהוצגה לכם שמרנו לנו עוד כ-20 משדרונים קטנים, בהספקים מאוד מאוד נמוכים, שנועדו לכסות ולהגיע לאותם מקומות שבהם יש בעיה עם בניין כזה או בניין אחר.

מנשה סמירה: לא רצינו פה לפתוח ולפרט את כל התכנית ההנדסית.

מנשה סמירה: זה בדיוק הרעיון.

מנשה סמירה: אחרי שנעלה לאוויר עם 85% לפחות, כיסוי המפות ההנדסיות מורות אפילו על 90%, אבל אנחנו אומרים לפחות 85%.

מנשה סמירה: את הדלתא הזאת אנחנו נשלים בעזרת משדרונים קטנים שיונחו במידת הצורך לפי פתרון בעיות אד הוק בשטח.

אבשלום וילן: זה בעיקר בנגב?

גלעד ארדן: מה זה מידת הצורך?

גלעד ארדן: הפגנות?

מנשה סמירה: אנחנו נעשה בדיקות כיסוי אחרי ש---

גלעד ארדן: אבל אתה בעצמך אומר שאתה מסתפק ב-85%.

מנשה סמירה: אני לא מסתפק.

מנשה סמירה: זו היתה התכנית ונדרשנו לעמוד בה ואלה היו הקריטריונים ועם זה אנחנו עולים לאוויר.

מנשה סמירה: אלה הקריטריונים שנקבעו.

גלעד ארדן: מי קבע אותם?

מנשה סמירה: הוועדה הבין משרדית שהגדירה את הקריטריונים לכיסוי טריסטריאלי דיגיטלי.

גלעד ארדן: איפה ה-15% שלא נכללים נמצאים?

מנשה סמירה: הם בעיקר פרושים באזורי שטח מרוחקים שאינם עתירי אוכלוסייה לחלוטין.

אבשלום וילן: בנגב, בעיקר?

מנשה סמירה: למשל.

גלעד ארדן: 15%, אם אני מבין נכון זה כמעט מיליון איש, או שאני לא יודע מתמטיקה.

גלעד ארדן: זה לא נשמע לי מעט.

מנשה סמירה: אני מציע, אם תרצה עכשיו, להציג לך את מפות הכיסוי, או נפתח את העבודה, יש ממש תמונות מלאות, אם תרצו להיכנס לעניין הזה.

גלעד ארדן: לא ארצה, ארצה לשמוע איפה ה-15% שאין ודאות כרגע שהם יקלטו את זה.

מנשה סמירה: נסים, בבקשה, המהנדס הראשי שלנו.

מנשה סמירה: נסים, תן סקירה על העניין הזה.

נסים טל: הוועדה הבין משרדית החליטה על אחוזים מסוים ובתכנית ההנדסית שלנו, גם במפות הכיסוי שהעברנו אליכם, עוצמת השידור והכיסוי היא הרבה יותר ממה שמופיע מבחינת האחוזים.

נסים טל: יש לנו מפות שמופיעות בדוח.

נסים טל: כל הצבע הירוק זה קליטה.

נסים טל: קליטה, בנגב אפילו, הירוק הזה יהיה תוך דירתי.

נסים טל: כיוון שברגע שיש ישובים כמו מושבים או קיבוצים, אז אין שם גורדי שחקים ואין מיסוך של בניינים.

נסים טל: בדרך כלל זה בית צמוד קרקע ואפשר לקלוט תוך דירתי.

נסים טל: לא תהיה שם בעיה.

נסים טל: אבל מבחינה טופוגרפית בנגב יש אזורים שזה מדבר וחלק, לא מופיעים שם הרים או מיסוך של תנאי שטח, אז רואים שהשתדלנו להגיע לכיסוי.

נסים טל: כל הארץ בעצם מכוסה, כאשר הקטע החום והצהוב זה אזורים שיש שם הרים וערים ויישובים צפופים ושם יהיו משדרים בהספקים הרבה יותר גבוהים שיגיעו לקליטה תוך דירתית.

נסים טל: מה זה מה שנקרא אינדו, הכוונה שבן אדם ישים ממיר, או שיקנה טלוויזיה שהיא דיגיטלית, שמוכרים אותן באירופה ולא צריך לשים את הממיר הזה.

נסים טל: הוא מחבר אנטנת שפן, UHF, לא צלחת לוויינית על הגג, שעם זה אין שום בעיה של היתר והיכן שיהיה באמת משהו הרבה יותר קשה, יצטרכו, נגיד, להשתמש באנטנת UHF מרכזית, לדברים האלה קיימים היתרים.

נסים טל: אם לא עוברים את ה-1.2 מטר בבליטה על הגג אז אתה לא צריך היתר.

נסים טל: היום דוד שמש צריך היתר.

נסים טל: דודי שמש היום צריכים היתר, הם עוברים את ה-1.2.

נסים טל: יש פה דברים שגם העיריות וגם ועדת התכנון יודעת שככה זה קיים בשטח ואין מה לעשות.

נסים טל: לכן לא יהיה עניין של חריגות בתלמים או אייפלים על גגות, כמו שהיה פעם בשנות השבעים.

נסים טל: פשוט מאוד הכיסוי הזה, המוצע פה בתכנון, בהספקי המשדרים הוא הרבה מעבר ל-85%.

אבשלום וילן: אבל השאלה ששאל יושב ראש הוועדה היא, והיה ומפעילים את המערכת ועד שלא מפעילים אותה, אי אפשר לדעת, ולפעמים מסתבר שבאזורים שלמים יש בעיות.

אבשלום וילן: האם יש לכם גיבוי טכנולוגי מיידי, לא בהרבה כסף, שיכול לתת פתרון, או שזה עלול להיתקע?

נסים טל: מה שהוצע כרגע עם ה-15 אתרים האלה זה שלב א' של הפרויקט.

נסים טל: ברגע שאנחנו מקימים את זה במהלך השנה, שנה וחצי, אנחנו עושים מדידות כיסוי, אבל יש הבדל בין תכנון במחשב וסימולציות ובין מה שקיים בשטח.

נסים טל: עם זה גם הסלולרי מתמודד ומוסיפים כל מיני פאנלים במקומות.

נסים טל: מיד אחרי ההקמה אנחנו נעשה מדידות עוצמה, נצא לשטח ונראה באמת אם זה תואם והיכן שיהיו שינויים ולא יהיה תואם, יש לנו בערך 25 עד 30 גפ-פילרים שזה משדרונים קטנים שקולטים מטרות ומגדירים.

נסים טל: זה באותו תדר, זה הספקים מאוד נמוכים בין 1 וואט ל-20 וואט, זה יותר נמוך מהסלולרי.

נסים טל: אפשר להניח אותם על אנטנות סלולריות.

גלעד ארדן: סלולרי זה חציבה.

נסים טל: אני מדבר על משדר.

גלעד ארדן: תלוי אם זה מיקרוסייט או אתר גדול.

נסים טל: זה תלוי איפה אתה נמצא.

נסים טל: יש AGC, בקרה אוטומטית.

נסים טל: אז לכן יש לנו את האפשרות וזה מתוקצב בתכנית הזו להתקין גפ-פילרים היכן שנצטרך.

גלעד ארדן: יש דבר שלא ברור לי כל כך.

גלעד ארדן: זה לא מעוגן בחוק בשום צורה כמו שבזמנו כשנתנו רישיון לכבלים וללוויין, אמרו 'אתם צריכים להגיע לכל מקום, חוץ מאשר מה שוועדת החריגים (שעד היום עוד לא הוקמה) תאשר לכם'.

גלעד ארדן: בעצם היום הכבלים והלוויין כשהם לא מגיעים לאנשהו, הם עוברים על החוק.

גלעד ארדן: זה שבמדינת ישראל לא אוכפים חוק, זאת כבר בעיה נפרדת.

גלעד ארדן: כאן אני לא מצליח להבין מה ההתחייבות של המדינה כלפי אזרחיה.

גלעד ארדן: לצורך העניין פה, הרשות השנייה היא הספק.

גלעד ארדן: מה ההתחייבות?

גלעד ארדן: היא לא מעוגנת כאן.

גלעד ארדן: אתם אומרים שבתכנית העסקית בניתם את זה כך שזה יגיע לפחות לפנים דירתי ל-85%.

גלעד ארדן: אני רוצה שייאמר כאן לפרוטוקול איזה אזורים לא נכללים בשלב א' בהתחייבות, מתי זה תום שלב א' ומתי מתחיל שלב ב'.

גלעד ארדן: אולי תהיה עיר מסוימת שלא תקלוט, אני רוצה לאפשר גם להגיע אלינו ולהגיד 'תשמעו, התחייבו כך וכך ולא עומדים בזה והנה אי אפשר לקלוט אצלנו בפנים דירתי ואנחנו נדרשים לשים אנטנות על בניינים'.

גלעד ארדן: אתם אומרים שזה אזורים כאלה ואחרים, עד עכשיו עוד לא שמעתי איפה ה-15% האלה שלא כלולים בשלב א', נמצאים.

חיים פרננדס: אני רק אגמור משפט, מר מנשה סמירה, לפני שאתה משלים.

חיים פרננדס: לפחות ברמת הטקסט, יש אמירה מפורשת בחוק שכשהרשות מתכננת, מקימה ומפעילה, בעצמה או באמצעות אחרים, תחנות שידור ספרתיות לקליטתם והפצתם בציבור של שידורים שייקלטו בכל רחבי הארץ, כלומר אל"ף, ברמת הטקסט הרשות מחויבת לכך שה---

גלעד ארדן: אני רוצה להזכיר לך, מר פרננדס, שבישיבה הקודמת הוועדה החליטה להכניס סעיף שהשידור האנלוגי לא יכובה עד שלא תהיה אפשרות זמינה או סבירה.

גלעד ארדן: אז יבואו אותם 15% ויגידו 'אתם לא מכבים את השידור האנלוגי, כי עוד אין אצלנו אפשרות זמינה'.

חיים פרננדס: אל"ף, הזמינה היה לגבי העניין של רכישת הציוד, אני מזכיר.

חיים פרננדס: בי"ת, לגבי הטקסט שקראתי, קודם כל הרשות, כמו שאתה מגדיר אותה כספק---

גלעד ארדן: בסדר, אבל זה לא עוזר להם שיש להם אפשרות זמינה לרכוש את הציוד אם לא קולטים שם.

חיים פרננדס: אני מסכים, זה לא שלם, זה ודאי.

חיים פרננדס: אז פורמלית לפחות, כמו שקראת לרשות הספק לצורך העניין, אז היא מחויבת לפי חוק שהשידור ייקלט בכל רחבי הארץ.

חיים פרננדס: מרגע שהתהליך הזה יוצא לדרך, שנה מהיום.

חיים פרננדס: אני מציע ששוב ננסה, אולי מנשה או נסים, לא חשוב מי מכם, ייתן פירוט ספציפי---

גלעד ארדן: הוא נתן.

גלעד ארדן: הוא אמר שיש להם אפשרות לחזק, ואני מכיר את זה גם מתחום הסלולר.

גלעד ארדן: בסדר, אני מבין שהוא יכול לחזק, אז למה בתכנית העסקית הם מדברים רק על 85%?

גלעד ארדן: האתרים הגדולים מיועדים לכסות את אותם 85%, אבל צריך להיאמר כאן לפרוטוקול, על ידי הרשות השנייה, שהכוונה היא לתת כיסוי בכל רחבי המדינה, ל-100% מהאוכלוסייה.

מנשה סמירה: זאת הכוונה.

מנשה סמירה: אני חוזר ואומר.

מנשה סמירה: תראה, בעלייה לאוויר, זה חייב להיות מודרג.

מנשה סמירה: כמו שנאמר לך קודם, כי אפשר לעלות לאוויר עם 100% לפני שאתה מעלה את המשדרים, לפני שאתה מתניע.

גלעד ארדן: יכול להיות שהמשדרים הגדולים ייתנו כיסוי לא ל-85%, למעל 90%.

מנשה סמירה: יפה, ואת הפער הזה התכנית לוקחת בחשבון.

מנשה סמירה: הוקצב לזה תקציב של 25 גפ-פילרים שמחכים כרגע במחסן.

מנשה סמירה: הרי העלייה לאוויר לא תהיה ביום אחד, אנחנו נפתח משדר, לאט לאט נגיע להדרגה, נראה את רמות הכיסוי ואז באופן ארצי נעשה בדיקה ונגיע לכל המקומות כדי להבטיח את רמת הכיסוי הנדרשת לפנים דירתי.

מנשה סמירה: אבל זה יהיה חייב להיות רק אחרי עלייה לאוויר.

מנשה סמירה: אי אפשר היום לכסות את העניין הזה.

גלעד ארדן: הבנתי.

מנשה סמירה: ונגיע.

מנשה סמירה: זאת אומרת, אם יבוא לך איזה---

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אז אני יכול לומר שהוועדה רושמת לפניה את הצהרת המנהל הכללי של הרשות השנייה, שהכוונה היא לתת כיסוי לכלל אזרחי המדינה במהירות האפשרית, מיד לאחר העלייה לאוויר ובחינת הקליטה במוקדי שידור שונים ברחבי הארץ.

גלעד ארדן: זה מנוסח בסדר?

מנשה סמירה: 'רחבי', כי להגיד 'אזרחי', לך תדע, הוא יישב באיזה שהוא.

מנשה סמירה: .. לא יודע.

גלעד ארדן: גם אם אין לו טלוויזיה.

דורון אבני: צריך לזכור את העניין של הסבירות.

דורון אבני: אני חושב שגם הוועדה תסכים שאם אנחנו נאמר שהבדיקה תעלה שלצורך כיסוי איזה ישוב קטן של 3 משפחות, עלות הפרויקט תעלה ב-25%, הרי זה דבר---

גלעד ארדן: אבל יאמר לך האיש שזה מקצועו, זה לא מקצועך וגם לא מקצועי, אבל האיש שזה מקצועו יגיד לך שזה לא מעלה בסכומים כאלה, כי לא מדובר פה בלמתוח כבלים ולחפור תשתיות.

גלעד ארדן: בסופו של דבר מדובר על גפ-פילרים, כמו שאמר המנהל הכללי, אני מקווה שתימצא איזה מלה עברית, אבל לעוד אתרי שידור קטנים יותר שנועדו לגשר על הפער במקומות שאתר השידור הגדול לא מגיע.

גלעד ארדן: זה נכון מה שתיארתי.

דורון אבני: גם אנחנו לא רוצים, אני חוזר לדיון של השבוע שעבר, שייווצר מצב שאם איזה שהוא ישוב ספר, דיברת על נושא של תאריכים, מתי הדבר הזה יתממש אם לא יהיה אליו גישה, ועד היישוב ישלוף את הפרוטוקול של הדיון הזה ויבוא ועל בסיסו יחזיק את כולם בני ערובה לעניין מימוש הפרויקט.

גלעד ארדן: איך הוא יחזיק את כולם בני ערובה?

דורון אבני: הוא יבוא ויגיד, עד שאין בכל רחבי המדינה ב-100% אז הרשות השנייה לא יכולה להוריד את המערך האנלוגי וזה לא עלה מדיוני הוועדה הבין משרדית שישבה ובחנה את הנושא הזה בצורה מאוד מעמיקה, ואני בטוח שזו גם לא הכוונה של הוועדה.

דורון אבני: יחד עם זאת, כמובן שצריך לשאוף לתת כמובן אופציה.

גלעד ארדן: אז אתה מחזיר אותי לשאלה, אם אתה עדיין אומר שהכיבוי האנלוגי יכול להתרחש כש-15% מאזרחי המדינה---

דורון אבני: פחות מ-15%.

גלעד ארדן: צריך להיאמר משהו.

דורון אבני: רק רציתי להמחיש את הבעייתיות באמירה מוחלטת של 100%.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אז עכשיו, אחרי שהמחשת, מה אני אעשה עם החוק?

גלעד ארדן: אני צריך לקבוע איזה שהוא רף מסוים של הכיבוי האנלוגי.

גלעד ארדן: הכיבוי האנלוגי הוא דבר משמעותי מבחינת אזרחים ברחבי המדינה.

נסים טל: האנלוגי הוא לא 100%.

גלעד ארדן: אבל אין בהכרח חפיפה בין המקומות של האנלוגי לבין המקומות של ה---

נסים טל: הספרתי מכסה יותר.

מנשה סמירה: לא אמרת לנו לקראת זה שאתה רוצה לפרט את העניין הזה.

מנשה סמירה: אפשר להראות לך גם השוואה בין האנלוגי לדיגיטלי מה יקרה, אפשר גם לדבר על איזה שהוא עיקרון שלא ננסח אותו עכשיו בבהילות, לגבי הנושא הזה של הכיסוי ואיך להגיע להשלמות ולתת לך איזה שהוא ניסוח שיוכל להיכנס ויוכל באמת גם לאפשר להריץ את הפרויקט וגם לתת מענה.

גלעד ארדן: אוקי, אז אני מבקש שתרשמו לכם שליום שלישי הבא אני מבקש להביא ניסוח, אבל להעביר אותו אליי כבר בסוף השבוע הזה, או ביום ראשון לכל היאוחר, לגבי רמת הכיסוי בעת הכיבוי האנלוגי ותוך כמה זמן יתבצעו השיפורים וההשלמות.

דודי קופל: אני רוצה רק לציין קודם כל שהסעיף שהוקרא כאן קודם לא מחייב את הרשות השנייה להעביר בהכרח שידור קרקעי דיגיטלי, אלא מאפשר לה, וזאת בהמשך להחלטת הממשלה, להעביר גם באופן קרקעי וגם בגיבוי לווייני.

דודי קופל: החוק לא מתייחס בהכרח לשיטת שידור קרקעית או לשיטת שידור לוויינית, ולפי מה שאנחנו מבינים גם ה-98% הללו הם קרקעיים ו-2% יכוסו באמצעות לוויין.

דודי קופל: כך אנחנו מבינים.

דודי קופל: ובהקשר לזה צריך לציין שהציוד הלווייני הוא יקר הרבה יותר מאשר הציוד הקרקעי.

דודי קופל: בהמשך לזה אנחנו חושבים גם שהנוסח שמוצע כעת לעניין הסבסוד הוא נוסח שהוא לא מספיק והוא גם לא כל כך נותן מענה, לא לעניין הזה ובכלל.

אתי בנדלר: אין ספק, על הסעיף של הסבסוד הוועדה עוד תיתן את דעתה.

אתי בנדלר: עוד לא קראו את הסעיף הזה.

גלעד ארדן: גם אם יש דברים שאני כבר אמרתי, אז בסדר.

דודי קופל: אני מדבר רק על ההקשר הלווייני.

גלעד ארדן: בסדר, אבל כבר סיכמתי את זה מראש.

גלעד ארדן: אני חושב שזה ידוע.

גלעד ארדן: נמשיך.

אתי בנדלר: אנחנו בסעיף 51(א)(ג) המוצע כאן.

אתי בנדלר: פסקה 3.

גלעד ארדן: מי מקריא מטעם המדינה?

אסי מסינג: נמשיך או נחזור להערות הקודמות שלא שולבו ב-15(א), על הכיבוי?

אסי מסינג: אתם רוצים שנמשיך לפי הסדר, או שנחזור אל ההערות של הכיבוי?

אסי מסינג: אנחנו בעמוד 106, סעיף 2.

אסי מסינג: '2(ג).

אסי מסינג: אחרי סעיף קטן (א)(1) יבוא (א)(2)'.

אסי מסינג: המלה 'זמינה', הוחלט עליה בפעם הקודמת.

גלעד ארדן: אתם לא מבינים משהו.

גלעד ארדן: אתם לא מנסחים את החוק שיוצא מהוועדה.

גלעד ארדן: עורכת דין בנדלר מנסחת אותו.

גלעד ארדן: אז ככל שאתה מקריא כרגע, אם זה תואם את מה שהוועדה החליטה, מה שאתה מקריא, זה די מיותר, כי אתה יכול להעביר את זה לעורכת דין בנדלר ואם תנוח דעתה והיא תאמץ את איך שאתם הבנתם את זה, בסדר, ואם לא, אז היא תנסח את זה, כי עמדתה---

אסי מסינג: זה במענה להערה קודמת שלך, שזה הושמט מהנוסח.

אסי מסינג: זה הכל.

גלעד ארדן: לא, אני מתייחס לזה שאתם העברתם אמש נוסח מתוקן מטעמכם ולא הוכנסו בו החלטות הוועדה.

אסי מסינג: לכן אני אומר, המלה 'זמינה' אכן צריכה להיות פה, כי זו החלטה של הוועדה, ובסוף מה שאנחנו מציעים, 'ונקבע צו בהתאם לסעיף 51(ג) עד למועד האמור'.

אתי בנדלר: הוועדה החליטה שהסעיף הזה מותנה בכך שעד לאותו מועד, המועד הקובע, נבנה מנגנון סבסוד.

אתי בנדלר: הנוסח המדויק יגובש אחרי שהוועדה תדון במנגנון הסבסוד ואז נראה כיצד לנסח את זה.

אסי מסינג: אנחנו עוברים ל-51(א)(ג): 'תחנות שידור ספרתיות יהיו בבעלותה של הרשות ובפיקוחה'.

אסי מסינג: '(ד) בעלי הזיכיונות, כאמור בסעיף קטן (א)(1) יממנו את עלות ההקמה של תחנות שידור ספרתיות, למעט ההפרש כמשמעותו בסעיף 51(ב)(ג), בסכומים ובשיעורי השתתפות שתחליט הרשות'.

אסי מסינג: (ה) במהלך תקופת הקמתן של תחנות השידור הספרתיות יגיש המנהל לשר ולשר האוצר דין וחשבון תוך 30 ימים מתום כל רבעון.

אסי מסינג: בסעיף קטן זה הרבעון המדווח.

אסי מסינג: דין וחשבון כאמור יכלול בין השאר פרטים אלה, ההתקדמות בתכנון והקמת תחנות שידור ספרתיות במהלך הרבעון המדווח וההתקדמות הצפויה במהלך הרבעון שלאחריו, אומדן מעודכן של סך עלות ההקמה ואומדן ההוצאות הצפויות ברבעון שלאחר הרבעון המדווח'.

אסי מסינג: (ו) השר, שר האוצר, או מי שכל אחד מהם הסמיך לכך, רשאי לדרוש מהמנהל להמציא פרטים נוספים הדרושים לצורך בדיקת החישובים של בסיס האומדנים, כפי שפורטו בדין וחשבון שהגיש לפי סעיף קטן (ד)'.

אסי מסינג: (ז) עד יום ה' בטבת התשס"ט, 1 בינואר 2009', יש דחייה בחודש.

גלעד ארדן: כאן יש שינוי מול הנוסח, 1 בינואר 2009.

אסי מסינג: 'יוקמו תחנות שידור ספרתיות, כך שתתאפשר קליטת שידורים כאמור בסעיף קטן (א).

אסי מסינג: אין בהוראות סעיף קטן זה כדי לגרוע מהוראות לפי חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965'.

אסי מסינג: (ח) על אף הוראות סעיף קטן (ו) רשאי השר, בהסכמת שר האוצר, לדחות בצו את המועד האמור של סעיף קטן (ו) לתקופה שלא תעלה על 4 חודשים, אם רק יש צורך בדחייה כאמור'.

אסי מסינג: (ט) במועד השלמת ההקמה, כאמור בסעיף קטן (ו), יודיע המנהל לבעלי הזיכיונות, כאמור בסעיף קטן (א)(1), כי ניתן להפיץ שידורי טלוויזיה באמצעות תחנות השידור הספרתיות'.

אסי מסינג: '(י) הוראות סעיף 51(ג) יחולו בשינויים המחויבים לעניין תחנות שידור ספרתיות'.

אסי מסינג: (יא) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות פקודת הטלגרף האלחוטי.

אסי מסינג: (יב) בסעיף זה עלות ההקמה, כלל התשלום בעד תכנון והקמה של תחנות שידור ספרתיות ולרבות תשלום בעד רכישת המקרקעין שעליהן יוקמו תחנות השידור הספרתיות, רכישתן של זכויות שימוש בציוד, לרבות במשיבים ובלוויין, הקמת תחנות שידור, לרבות עבודות התשתית הכרוכות בכך, רכישת המשדרים, תחנת שידור ספרתית, תחנת שידור ראשית כהגדרתה בסעיף 51(א) לשידורי טלוויזיה בשיטה הספרתית'.

אסי מסינג: המודל שנבנה כאן בסעיף 51(א) הוא למעשה לקיחת סעיף 51 כפי שהוא היום בחוק הרשות השנייה והכנסה בו של השינויים המתחייבים כתוצאה מהמהלך הקיים.

אסי מסינג: מרבית הסעיפים פה הם סעיפים דומים.

אסי מסינג: התוספות הנוספות שמתחייבות מההוספה של הכנסת ורשות השידור לבקשתם להצטרף למערך השידורים החדש והאפשרויות והדרישות של מנהל הרשות השנייה לדווח לשר ולשר האוצר דין וחשבון, עם כל הפרטים המפורטים בסעיף קטן (ה) והאפשרות של השרים, שר התקשורת ושר האוצר, לדרוש מסמכים ופרטים נוספים.

אסי מסינג: בנוסף נקבע במפורש המועד שעד אליו יוקמו תחנות השידור הספרתיות ונקבעה אפשרות לשר התקשורת, בהסכמת שר האוצר, לדחות את המועד להשלמת ההקמה לתקופה של לא יותר מ-4 חודשים ובמועד זה, השלמת ההקמה, יודיע המנהל לבעלי הזיכיונות כי הם רשאים להתחיל להפיץ את שידורי הטלוויזיה באמצעות תחנות השידור הספרתיות.

גלעד ארדן: לי יש הערה אחת.

גלעד ארדן: היתה כאן הפנייה ל-51(א)(א) לשיטת התכנון וההפעלה.

גלעד ארדן: ב(ט) כתוב, 'יודיע המנהל, כאמור בסעיף קטן (א)(1)', הכוונה איזה גופים שייקבעו ב-(א)(1)?

אסי מסינג: כן.

גלעד ארדן: אוקי.

גלעד ארדן: אז מה שאני רוצה להזכיר זה קודם כל שלישיבה הבאה סיכמנו שהרשות תגיש לי נוסח סופי ל-51(א)(א) שעליו כבר הצבענו למעשה ובמסגרת הרוויזיה שממילא צריך לקיים שם על סעיף 1, אני גם אבקש לפתוח להצבעה את 51(א)(א).

גלעד ארדן: בסדר, עורך דין אבני, זה ברור מה אני מבקש?

דורון אבני: אנחנו הבנו.

גלעד ארדן: אנחנו ביקשנו שהרשות תציג נוסח יותר פרטני, יותר מקיף לגבי הנקודות המעבר, כמה זמן וכולי.

גלעד ארדן: לדוגמה, אני סתם זורק רעיון, פה כתוב, יש את האפשרות גם באמצעות אחרים, בעצמו ובאמצעות אחרים, תחנות שידור ספרתיות.

גלעד ארדן: ספרתיות זה אומר בהכרח איזה שיטת שידור?

נסים טל: דיגיטלית.

גלעד ארדן: אבל זה גם לוויינית?

נסים טל: כן.

גלעד ארדן: זה גם לוויינית?

נסים טל: לווייני וגם ספרתי.

גלעד ארדן: נגיד סתם, תיאורטית, שלאותם 2%, יותר זול לך לשכור את יס שיפיצו לך לשם, אז אני רוצה להשאיר את האופציה הזאת פתוחה.

נסים טל: אין צורך, זה קיים.

חיים פרננדס: יכול להיות שהמקום לשלב את אותה הערה שאתם הערתם הוא דווקא בסעיף אחר שבו מדובר על כיבוי של השידור האנלוגי.

חיים פרננדס: דיברנו על זה בהקשר שלא מכבים את השידור האנלוגי, כל עוד אין---

גלעד ארדן: אם אתם תגישו הצעה וזה יותר יתאים לשם, אני לא אפתח את 51(א)(א), זה לא עקרוני לי.

הדס פלד: לעניין המימון.

הדס פלד: מאחר והוצג פה ולאורך כל הדרך הוצג שבעצם המימון בא מאוצר המדינה, ובהצעת החוק כתוב שהמימון ייעשה על ידי זכייני 2 ו-10, אנחנו מבקשים שיובהר שזה לא מטיל עלינו כל נטל נוסף מעבר לתשלום התמלוגים השוטף.

הדס פלד: זאת אומרת שהאוצר לוקח את הכסף מהתמלוגים השוטפים ולא מטילים עלינו נטל מימון נוסף.

הדס פלד: אנחנו מדברים על סעיף קטן (ד).

אסי מסינג: סעיף קטן (ד) למימון והוא הולך בדיוק בהתאם למודל שנקבע לגבי שיטת ההפצה הקיימת כך שהתחנות מוקמות במימון של בעלי הזיכיונות והן רשאיות לקזז את הסכומים הללו מתמלוגים.

גלעד ארדן: גברתי לא מסתפקת בהצהרה לפרוטוקול של נציג האוצר?

חיים פרננדס: לא, זה לא לפרוטוקול.

חיים פרננדס: זה מופיע בהמשך שמקזזים את הסכום.

חיים פרננדס: כתוב במפורש שמותר להם לקזז את הסכומים האלה.

הדס פלד: אופן הקיזוז לא מופיע.

גלעד ארדן: מה יקרה אם בסוף העלות תהיה גבוהה יותר מהתמלוגים השנתיים?

חיים פרננדס: לא.

חיים פרננדס: הרשות מתכננת את ההיבטים המימוניים של הקמת הפרויקט באופן כזה שזרם התקבולים או זרם התשלומים או התמלוגים שבהם הזכייניות מחויבות, יהיה גדול יותר מהמימון שצריך להעביר לטובת הגורמים שמקימים את המערכת.

גלעד ארדן: ואם לא?

גלעד ארדן: לא יודע, יהיה משבר, אין לי מושג.

גלעד ארדן: פתאום תהיה התייקרות במחיר הקמת תחנות שידור קרקעיות באופן של מאות אחוזים.

מנשה סמירה: תהיה צבירה של תמלוגים, זה הסיכום.

גלעד ארדן: איפה מופיע בהמשך שזה מקוזז מהתמלוגים?

אסי מסינג: סעיף 53.

אסי מסינג: זה מופיע בעמוד 6.

אסי מסינג: אני אקרא את סעיף 53 לחוק, לפני התיקון.

הדס פלד: רציתי להעיר הערה בעניין המערך שקיים היום.

הדס פלד: הסעיף לא משתנה.

אסי מסינג: אני אקרא את סעיף 53 לחוק לפני התיקון.

אסי מסינג: זה תשלומים ששילם בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה למימון תחנות שידור כאמור בסעיף 51, למעט תשלומים בעת הפעלתם, תפעולם ותחזוקם של תחנות שידור וכן למעט כל תשלום שוטף אחר בשל תחנות השידור, יוחזרו לו על ידי קיזוזם מתוך התמלוגים שהוא חייב בהם על פי חוק זה, בשיעורים ובמועדים ובאופן שתקבע המועצה באישור האוצר.

אסי מסינג: בטל או פקע הזיכיון לפני שהוחזרו כל הכספים כאמור, תוחזר היתרה בשיעורים ובמועדים ובאופן תוך תקופה, הכול כפי שייקבע בתקנון.

אסי מסינג: כל מה שאנחנו מציעים, לתקן את הסעיף האמור, כך שזה יחול גם לגבי המימון של הקמת התחנות.

גלעד ארדן: טוב.

גלעד ארדן: זה לא מספיק?

הדס פלד: אני מבקשת להעיר עוד הערה.

הדס פלד: הרי המימון פה הוא גם מימון עבור ערוץ הכנסת ועבור רשות השידור, הן לא נושאות בעלות המימון, כך שאנחנו חושבים שנכון יהיה להדגיש את העובדה שאנחנו לא צריכים לשאת במימון נוסף, בעיקר כשמדובר גם על עוד גופים שיהיו שותפים בחבילה הזו ולא נאלצים לשאת במימון הזה, כי המימון הוא רק---

גלעד ארדן: הם לא נאלצים, כי הם גופים של המדינה.

הדס פלד: כי הצעת החוק יוצאת מהנחה שהמדינה תממן את זה, אבל לא כך זה מנוסח.

הדס פלד: אם יובהר שזה לא יטיל עלינו מימון נוסף, אנחנו נקבל.

חיים פרננדס: הבהרנו את זה ואמרנו את זה לפרוטוקול.

חיים פרננדס: כל המימון של המערך, כפי שהוא מוגדר פה בחוק על סעיפים ומרכיביו, בא מתוך קיזוז התמלוגים שמבצעות הזכייניות של הרשות השנייה, קרי ערוץ 2 וערוץ 1.

מנשה סמירה: לא, אבל מה שיירשם בפרוטוקול, זה גם חשוב לנו כרשות שנייה, שאם תהיינה עלויות מהסיבות שמנה היושב ראש, דברים בלתי חזויים, בלתי צפויים כרגע, או לחליפין, אם מחר ישנו פה חלק מהנחות היסוד, כי יכול להיות שברוויזיות ישנו חלק מהנחות היסוד, לא יקרה, אבל נניח, אזי שהמימון, אם היקף התמלוגים המצטבר שקבענו אותו כרגע למשך של שנתיים אינו מספק, האוצר התחייב לתת את התמלוגים הנוספים והפריסה תהיה בהתאם ומעבר לכך.

מנשה סמירה: זה גם ירגיע את הזכיינים שלנו.

חיים פרננדס: התמלוגים הם אלה שמממנים את הקמת המערך לפי הסעיפים שמוגדרים כאן בדיוק.

מנשה סמירה: גם אם לא יהיה די בשנתיים, זה מה שאתה אומר.

חיים פרננדס: ודאי.

מנשה סמירה: אז מה שחשוב שהקצב של התשלומים יהיה מותאם לקצב התמלוגים.

חיים פרננדס: זה בעיקר תלוי בכבודו.

מנשה סמירה: וגם תלוי בלוח הזמנים שייקבע כאן לגבי הקמת הפרויקט.

מנשה סמירה: זאת אומרת צריכה להיות גמישות בהקמת הפרויקט לנוכח העניין הזה.

דורון אבני: צריך לחדד רק נקודה אחת ואני רוצה לקחת את כולנו כמה שנים קדימה.

דורון אבני: הרי כל הזמן אנחנו מדברים פה על הקמת המערך שהוא תחום בזמן, בלוחות זמנים שנקבעו בחוק.

דורון אבני: בעוד נאמר חמש שנים, אם הרשות השנייה תרצה להקים עוד משדר, משדר שלם, לא גפ-פילר, מטעמים כאלה ואחרים, אני לא יודע מה יוליד יום, הרשות השנייה תצטרך מימון לדבר הזה ויכול להיווצר מצב שבעוד חמש שנים שיעור התמלוגים יהיה נמוך יותר.

דורון אבני: למשל שיעור התמלוגים ירד ל-1%, לא 4%, ואז הסעיף הזה נותן מענה למימון המיידי.

דורון אבני: היום מה שהסעיף אומר, אם מוסכם על כולם, לרבות הזכיינים, שמה שקורה בעתיד, להבדיל ממה שקורה עכשיו בתקופת ההקמה הספציפית שעל שולחן הוועדה זה דיון אחר, אז זה מקובל עליי.

גלעד ארדן: זה כבר כשניתן להם את הרישיונות, אז נסדיר את כל העניינים הללו.

אביגדור דנן: אני היועץ המשפטי של הטלוויזיה החינוכית.

אביגדור דנן: נראה לי שיש פה טעות ניסוחית, בסעיף קטן (ח).

אביגדור דנן: מדובר על זה שהשר, בהסכמה לדחות את המועד, ומפנים לסעיף קטן (ו) בטעות.

אסי מסינג: כן, זה טעות.

אסי מסינג: זה צריך להיות סעיף קטן (ז).

מנשה סמירה: עוד עניין קטן, שאם הדיונים אכן יסתיימו בלוח זמנים, אזי המועד שנקבע כאן---

אתי בנדלר: את ההערה הבנתי, אבל זה צריך להיות (ז) או (ח).

אסי מסינג: במקום (ו), זה צריך להיות (ז).

מנשה סמירה: סעיף (ז), אני מבקש, בעת ניסוח החוק על ידי היועצת המשפטית, לבדוק את לוח הזמנים שבו יסתיימו הדיונים ותתקבל ההחלטה, משום שאנחנו זקוקים לשנה מיום הסיום.

מנשה סמירה: לוח הזמנים כאן קובע מועד.

אתי בנדלר: כן, 1 לינואר 2009.

מנשה סמירה: כן, אבל אם הדיונים לא יסתיימו ותלוי זה יבוא להחלטה, צריכים את לוח הזמנים הזה מיום קבלת החוק.

מנשה סמירה: אי אפשר לקבוע יום שרירותית.

מנשה סמירה: בהתאמה, וזה מקובל גם על האוצר וכולם, שזה יהיה בהתאמה.

אתי בנדלר: בעצם מה שאתה מבקש זה לא לקבוע מועד, אלא לכתוב עד תום שנה מיום תחילת החוק.

אורי ישראלי: לא, הכוונה היא כן לקבוע מועד.

אורי ישראלי: במידה והדיונים יתארכו, נתקן.

מנשה סמירה: מקובל עלינו.

אתי בנדלר: אני לא כל כך מכירה את המנגנון הזה, שאני אשנה את המועד בלי שהוועדה תקבע אותו.

חיים פרננדס: אני חושב ששנה מיום תחולת החוק, בסדר גמור.

אסי מסינג: לא שנה, 11 חודשים.

אתי בנדלר: מיום תחילתו, או מיום קבלתו?

אתי בנדלר: כי התחילה זה דוחה את זה בעוד 10 ימים.

גלעד ארדן: לא, יש לשר אפשרות ממילא עוד 4 חודשים.

חיים פרננדס: אם בשבועות הקרובים התהליך הזה מסתיים, אז הראשון לינואר מקובל על הרשות השנייה.

חיים פרננדס: אם התהליך הזה מסתיים עוד ארבעה חודשים, אז כמובן שהוא לא מקובל.

מנשה סמירה: לא, אם זה מסתיים עד סוף החודש, זה מקובל.

חיים פרננדס: אז אנחנו נתקן.

גלעד ארדן: השר יכול בעוד ארבעה חודשים לדחות.

גלעד ארדן: אז מה סוכם?

אתי בנדלר: אני לא יודעת, אז זה נשאר בינואר 2009?

דורון אבני: השר כאן הוא לא פתרון, כי אנחנו בונים על 11 פלוס הארבע.

מנשה סמירה: זה 11 פלוס הארבע.

מנשה סמירה: חברים, זה לוח זמנים צפוף מאוד גם ככה.

מנשה סמירה: למה אתה לא רושם 11 חודש מיום תחילת החוק?

גלעד ארדן: על מה אתם מתווכחים?

גלעד ארדן: אני לא מבין.

מנשה סמירה: על לוח זמנים להקמת המערכת.

גלעד ארדן: נו, אז הצעת 11 חודש מיום קבלת החוק?

אתי בנדלר: או מיום תחילת החוק, זה תלוי.

אתי בנדלר: הם רוצים להשאיר את המועד ואם הדיונים לא יסתיימו, אז נשנה את המועד.

גלעד ארדן: טוב.

גלעד ארדן: קדימה.

גלעד ארדן: 11 חודש מיום קבלת החוק.

גלעד ארדן: אחרת חברי הכנסת יחשבו שהם יכולים אולי למשוך את זה עוד.

גלעד ארדן: שיבינו שכמה שדוחים, הם דוחים את מה שהציבור מקבל.

אתי בנדלר: ממועד תחילת החוק, או ממועד קבלת החוק?

אתי בנדלר: זה מצמצם 10 ימים.

גלעד ארדן: ממועד תחילת החוק.

גלעד ארדן: אני באתי לקראתכם.

גלעד ארדן: אני רק רוצה להבהיר לפרוטוקול את מה שאתם קודם עניתם לי.

גלעד ארדן: אמרתם שמבחינת

גלעד ארדן: כם ההגדרה של תחנת שידור ספרתית, זה פועל באמצעות מערך לווייני או קרקעי.

דורון אבני: כן, זה מוגדר כך בחוק.

גלעד ארדן: טוב, אומר היועץ המשפטי של הרשות השנייה שזה מוגדר כך גם בחוק.

גלעד ארדן: יש עוד הערות?

אתי בנדלר: לי יש שאלה.

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ט) אתם מציעים לקבוע שבמועד השלמת ההקמה, כאמור, יודיע המנהל לבעלי הזיכיונות.

אתי בנדלר: רק לבעלי הזיכיונות ברשות השנייה שניתן להפיץ את שידורי הטלוויזיה באמצעות תחנות השידור הספרתיות.

אתי בנדלר: כיצד הציבור יידע על כך, כדי שהוא יתחיל ברכישת הממירים ולא יעשה את זה בדקה אחת?

גלעד ארדן: שר התקשורת יעשה קמפיין 'מהפכת ההפצה הספרתית של משרד התקשורת'.

אתי בנדלר: מדוע שהודעה, כאמור, לא תפורסם לפחות באתר האינטרנט של משרד התקשורת, של משרד האוצר?

חיים פרננדס: הכוונה היא לעשות את זה הרבה יותר משמעותי ובעל תהודה מאשר רק לפרסם את זה באתר האינטרנט.

גלעד ארדן: אני רגוע בעניין הזה.

אתי בנדלר: אז לא צריכים, אם כך, למסור גם לבעלי הזיכיונות?

אתי בנדלר: כי חזקה עליהם שהם יהיו הראשונים שיידעו על כך.

אתי בנדלר: אני דואגת יותר לציבור.

גלעד ארדן: לא, זה מגוחך משהו שכתוב שהמנהל מודיע לבעלי הזיכיונות.

גלעד ארדן: זה ברור שבעלי הזיכיונות---

חיים פרננדס: בכל אופן, הכוונה היא לתת תהודה גדולה מאוד באמצעות הרשות השנייה.

גלעד ארדן: אחרת הם יצטרכו להתחיל לשלם גם על---

אסי מסינג: המועד שממנו מתחילים למנות את הכיבוי.

אסי מסינג: כלומר מאותו מועד מתחילים למנות את ה-18 חודשים, לכן המועד הזה הוא כן חשוב.

אסי מסינג: ההודעה כן חשובה.

אורי ישראלי: גם יש חשיבות שבעלי הזיכיונות יתחילו להפיץ, בעזרת המערכת הספרתית.

אורי ישראלי: זו המשמעות של ההודעה הזו.

דנה נויפלד: ההודעה הזאת היא משמעותית ואנחנו נתייחס אליה בהמשך, כי היא למעשה מבחינת הספירה לעניין של הכיבוי, לכן הוודאות היא חשובה.

דנה נויפלד: במישור הזה יש לסעיף הזה חשיבות שתהיה לנו ודאות ביום ספציפי, כולם מתייחסים לזה, מתיישרים לגביו ואז מתחילים לספור ממועד---

גלעד ארדן: טוב, אז אפשר סעיף משפט כללי שהרשות השנייה תביא לידיעת הציבור---

אתי בנדלר: הודעה כאמור תפורסם ותובא גם לידיעת הציבור.

אתי בנדלר: משהו בדרך שיקבע המנהל.

גלעד ארדן: מנהל הרשות.

גלעד ארדן: תראה איזה סמכות.

מנשה סמירה: זה משפר לי את המשכורת גם?

גלעד ארדן: לא, אולי תפקיע זמן מסך מהם והם יצטרכו לעשות שקופיות.

ורד אשכנזי: אני רוצה לחזור למה שאמרה חברתי פה מרשת לגבי התשלום מתוך התמלוגים, אותו קיזוז, כי זה לא ברור לי די הצורך מה קורה באמת בסיטואציה.

ורד אשכנזי: הסכום של ההקמה עצמו לא מבוטל.

ורד אשכנזי: מדובר פה על הערכה של בין 80 ל-100 מיליון, לפי מה שאנחנו קיבלנו את הנתונים ממשרד האוצר.

גלעד ארדן: אתם מחויבים ל-300 מיליון, לא?

ורד אשכנזי: זה שולם.

ורד אשכנזי: השאלה מה קורה באמת בסיטואציה שהתמלוגים...

ורד אשכנזי: התמלוגים במועד הנוכחי הרי לא מספיקים ל-100 מיליון.

ורד אשכנזי: אנחנו רוצים לדעת איזה שהיא ודאות של מה קורה בסיטואציה של עכשיו, היום, שמתחילים את הפעילות הזו, שאנחנו לא נידרש לאיזה שהיא הלוואה עכשיו, לאיזה שהיא העמדת סכומים עכשיו.

ורד אשכנזי: מה קורה בסיטואציה שזה גם לא מספיק?

ורד אשכנזי: זה לא מספיק ברור הדיון שהתנהל פה קודם.

גלעד ארדן: אין לכם כוונה שהם ייתנו מימון ביניים לרשות השנייה?

ורד אשכנזי: לא רואים את זה בפרוטוקול.

גלעד ארדן: הנה, הפרוטוקול ברגעים אלה נרשם.

ברוריה מנדלסון: עוד הערה טכנית.

ברוריה מנדלסון: גם בסעיף (ט), במקום (ו) זה צריך להיות (ז) או (ח).

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: זה הסעיף שחיפשתי, שהפריע לי.

גלעד ארדן: אוקי.

גלעד ארדן: עוד הערות?

גלעד ארדן: אין.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את סעיף 51(א) רבתי, סעיפים קטנים (ג) עד (יב), כולל, כפי שהקריא עורך דין מסינג ובהערות ותיקוני נוסח שהתקבלו.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: אושר – פה אחד.

גלעד ארדן: סעיף 52(ב) רבה.

אסי מסינג: '1.

אסי מסינג: שידורי טלוויזיה באמצעות תחנות שידור ספרתיות.

אסי מסינג: (א) הרשות תפיץ באמצעות תחנות השידור הספרתיות את שידורי הטלוויזיה של ערוץ 2 והערוץ השלישי במסגרת שני ערוצי טלוויזיה, ובלבד שהמנהל הודיע כי ניתן לעשות כן בהתאם לאמור בסעיף 51 (א) רבה, (ח)' '(ב) הרשות תפיץ לפי בקשה של הכנסת, או רשות השידור, את שידורי הכנסת, או את שידורי הטלוויזיה שמשדרת רשות השידור לפי העניין, באמצעות תחנות שידור ספרתיות, כמפורט להלן: 1.

אסי מסינג: ערוץ הכנסת, ערוץ טלוויזיה 1; 2.

אסי מסינג: רשות השידור עד שני ערוצי טלוויזיה'.

אסי מסינג: '(ג) מבלי לגרוע מהאמור בסעיף קטן (ב) הודיעו הכנסת או רשות השידור, לפי העניין, לרשות, לאחר יום' וכאן אנחנו תיקנו את המועד, הזזנו אותו בחודשיים, 'כ"ד באדר א', 1 באפריל 2008, כי הם מבקשים שהרשות תפיץ את שידורי ערוץ הכנסת או שידורי רשות השידור, לפי העניין, רשאית הרשות לדרוש כי הכנסת או רשות השידור, לפי העניין, יישאו בסכום ההפרש שבין עלויות ההקמה'.

אסי מסינג: '(ד) באין הסכמה בין הרשות לבין הכנסת, או רשות השידור לפי העניין, בדבר סכום ההפרש שבין עלויות ההקמה, יורה השר על הסכום כאמור לפי שיטת חישוב שיורה עליה, וכן רשאי השר, עד שיורה כאמור, ליתן הוראה לעניין תשלומים חלקיים.

אסי מסינג: הוראות שר לפי פסקה זו טעונות הסכמת שר האוצר'.

אסי מסינג: '(ה) הרשות תפיץ את השידורים של ערוץ הכנסת ורשות השידור כאמור בסעיף קטן (ב) כך שאופן ההפצה, איכות השידורים ויתר מרכיבי השידורים, לפי בחירתו של אותו גוף, יהיו זהים לאופן ההפצה ואיכות השידורים של בעלי הזיכיונות, כאמור בסעיף 51(א) רבה (א)(1) ולמרכיבי השידורים של בעלי הזיכיונות רשאים לבחור בהם'.

אסי מסינג: (ו) בעד הפצת השידורים, כאמור בסעיף קטן (ב), ישלמו הכנסת ורשות השידור לרשות דמי הפצה בסכום שנקבע לפי סעיף 100(א) רבה'.

אסי מסינג: (ז) בסעיף זה ההפרש שבין עלויות ההקמה, ההפרש שבין עלות ההקמה הכוללת את התשלומים הנוספים לצורך הפצת שידורי אותו גוף לבין עלות ההקמה, אלמלא ביקש מהרשות להפיץ את שידוריו, תחנת שידור ספרתית כהגדרתה בסעיף 51(א) רבה (יא)'.

אסי מסינג: הסעיף 51(ב) מתייחס לאפשרות.

אסי מסינג: (א) קטן מדבר על ההפצה עצמה, הן של השידורים של ערוץ 2 והערוץ השלישי.

אסי מסינג: סעיף קטן (ב) מתייחס לאפשרות של בקשה של הכנסת או רשות השידור להפיץ את השידורים שלהם באמצעות המערך החדש, כשערוץ הכנסת יכול לבקש ערוץ טלוויזיה אחד.

אסי מסינג: רשות השידור עד 2 ערוצים.

אסי מסינג: כלומר ערוץ 1 או ערוץ 33.

אסי מסינג: בכל מקרה, אם הכנסת או רשות השידור הודיעו, לאחר המועד שנקבע כאן כי הם מבקשים שהרשות תפיץ את השידורים, אזי עליהם לשאת במלוא עלות ההפרש שבין ההקמה של המערך כפי שהוא, והשדרוג שיצטרך להתבצע כתוצאה מהמהלך הזה.

אסי מסינג: ההפרש ייקבע, בהיעדר הסכמה בין הרשות לבין אותו גוף, לפי הוראה של שר התקשורת והסכמה של שר האוצר.

אסי מסינג: סעיף קטן (ה) מתייחס לכך שצריכה להיות היעדר אפליה---

גלעד ארדן: מה זה 'ולמרכיבי השידורים שבעלי הזיכיונות.

גלעד ארדן: ..'.

אסי מסינג: אותה דרישה של רשות השידור לכך שהיה ורכיבים מסוימים של שידור, למשל כתוביות שמופיעות במסגרת השידורים, שרשות השידור תרצה אותם ובעלי הזיכיונות, למשל, לא ירצו אותן, אז השאלה אם יתאפשר לה לעשות כן ואם זה יהיה באופן שווה, והמשמעות של הסעיף הזה להבהיר את האפשרות הזאת.

אסי מסינג: כלומר כל מרכיבי השידורים שהרשות השנייה תציע ואפשר יהיה לעשות אותם במסגרת אותו מערך, יהיו פתוחים לכל אחד מבעלי הזיכיונות ורשות השידור והכנסת, לפי בחירתה.

אתי בנדלר: גם אם בעלי הזיכיונות לא רוצים.

דורון אבני: אני רוצה לחדד פה נקודה מסוימת.

דורון אבני: הבקשה של רשות השידור, בצדק, היתה ליצור שוויוניות באיכות השידורים וגם רצו שנתרגם את השוויוניות הזאת לרכיבים נוספים ובאמת הדוגמה של תוויות סמויות עלתה.

דורון אבני: מה הכוונה פה?

דורון אבני: אם הרשות השנייה עכשיו מציעה שירות כמו על כתוביות סמויות, היא חייבת להציע אותו באופן שוויוני לכל הגופים על הפלטפורמה.

דורון אבני: החובה היא להציע באופן שוויוני.

דורון אבני: אין חובה על כלל הגופים על פלטפורמה, אני מדבר רק לגבי אותם רכיבי שידור נוספים לקבל ובאמת להיענות להצעה הזו ולעשות שימוש ברכיבים הנוספים.

דורון אבני: זה אומר שמחד רשות השידור מקבלת את השוויוניות שהיא ביקשה, אבל מנגד רשות השידור לא יכולה למשל להטיל ווטו בסיטואציה שהיא תגיד 'אני לא רוצה את הרכיב הזה' ובשל חובת השוויוניות גם זכייני ערוץ 2 ו-10 לא יוכלו לקבל את הרכיב הזה.

אתי בנדלר: האם עלות ההפצה משתנה אם עושים שימוש באותם מרכיבי שידור נוספים, כפי שאתם מגדירים אותם כאן?

אתי בנדלר: זאת אומרת, האם גוף שיבחר שלא לעשות שימוש ברכיב שידור (שאני חושבת שצריכים להגדיר את זה קצת, אני חושבת שאם רואים את המונח 'מרכיבי שידור', אז יודעים למה הכוונה), אבל בהנחה שאנחנו יודעים כרגע על מה מדובר, האם העובדה שגוף מסוים בוחר שלא לעשות שימוש באותו מרכיב אומרת שלמרות ז את הוא יצטרך לשאת בתשלומים גבוהים יותר במסגרת מערך ההפצה, בשל עלויות בשל עצם העובדה שהוא יכול לעשות שימוש באותם מרכיבים?

מנשה סמירה: החישוב הכלכלי נעשה כך שכל גורם ששותף, שעולה על הפלטפורמה נושא בחלקו, שווה בשווה כמו האחרים.

מנשה סמירה: כל גורם שעולה, יכול לקבל את כל השירותים שניתנים ללא הבדל, ואין הנחות.

מנשה סמירה: אם אני לא לוקח כתוביות ביום חמישי, אז מורידים לי את החישוב הזה – אין מצב כזה.

מנשה סמירה: החשיבות כאן זה שוויוניות, לתת את השירותים המרביים המטביים שניתן לתת והעלות היא אחת לגבי המסגרת הזאת, כדי למנוע בדיוק את כל הדברים הללו, שאחד מבקש ביום חמישי יותר ואחד מבקש פחות.

מנשה סמירה: אנחנו לא יכולים לעמוד בסוג כזה של עבודה.

אתי בנדלר: מה שמחדד את ההצדקה לדרישת רשות השידור להקים את אותה ועדת תיאום שתחליט על מרכיבי השידור.

מוטי שקלאר: אני רוצה לומר שיכול להיווצר שלזכייני 2 ו-10 יהיה עניין לייצר פרסומות דיפרנציאליות, לפי אזורים או לפי פילוח כזה ואחר, וכדי לעשות את זה, זה יעלה הרבה מאוד כסף ותבוא ותחייב אותי, כשאני בכלל לא עושה פרסומות.

מנשה סמירה: זה שינוי מהותי שדווקא אנחנו כן צמודים לתיקון שנעשה.

מנשה סמירה: צריך להיות בהסכמת הגופים.

מנשה סמירה: זה שינוי מהותי, להזכיר לך, אבל אנחנו לא מדברים על שינויים מסדר גודל הזה, אנחנו מדברים על שינויים שידועים היום, שמופיעים בתכנית הכלכלית וההנדסית שנמסרה לכם כגון כתוביות, כגון השירותים---

גלעד ארדן: בוועדה יהיו שלושה, נכון?

מנשה סמירה: כן.

גלעד ארדן: אז עמדת הכנסת בסוף היא הקובעת, זה השלישי.

גלעד ארדן: כי יש אחד מהצד הזה ואחד מהצד הזה.

אתי בנדלר: אני רק זוכרת שבאותה ועדה מדובר על תיאום ולא מדובר על הסכמה, ואני חוזרת שוב שזו היתה הערה שאיכשהו דילגו עליה.

אתי בנדלר: זה לא מחייב הסכמה, בניגוד למה שאמרת, מר סמירה.

מנשה סמירה: אני לא דיברתי על הסכמה, דיברנו על 'בתיאום' בעניינים מהותיים, אבל אנחנו יודעים בדיוק---

אתי בנדלר: לצורך העניין נצא מהנחה שמדובר במרכיב מהותי, ושאין חילוקי דעות, עדיין מדובר על תיאום, לא מדובר על מעבר לזה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אז שמענו מה דעתך, תיאמנו ואנחנו עושים מה שאנחנו רוצים.

אתי בנדלר: בפירוש לא מדובר על הסכמה.

מנשה סמירה: אני רק אומר לפרוטוקול, זה נוסח שסוכם בין כל הגורמים.

מנשה סמירה: לא הייתי מציע לחזור עכשיו להסכמות שהושגו בעמל רב.

מנשה סמירה: הניסוח הזה הושג בהסכמה ובהבנה, לא בתיאום---

אתי בנדלר: של שלושה צדדים, אני מזכירה לכם.

אתי בנדלר: זאת אומרת, ערוץ הכנסת אמנם הוא רכיב מאוד קטן בעניין הזה, אבל אני לא זוכרת שמישהו פנה לקבל את הסכמתי לנוסח הזה.

אתי בנדלר: זה אם יורשה לי.

אתי בנדלר: בנושא הזה באמת יש לי שני כובעים.

ברוריה מנדלסון: אנחנו, משרד התקשורת, חושבים שנכון יהיה להבהיר שבכל פעם שכתוב 'שידורים' לעניין רשות השידור, שהכוונה שידורי טלוויזיה.

ברוריה מנדלסון: דיברנו על זה עם משרד האוצר והבנו שאין התנגדות, להבהיר שהכוונה לא לשידורים אחרים, זה ממש משהו טכני.

ברוריה מנדלסון: בסעיף קטן (ג) 'שידורי רשות השידור', שידורי הטלוויזיה של רשות השידור.

ברוריה מנדלסון: זה מופיע גם בסעיף (ב), (ה) ו-(ו).

גלעד ארדן: יש עמדה לאוצר, אם הם יעלו נגיד את בלוקבסטר דרך זה, להזמנת סרטים, הם יקבלו תמלוגים?

גלעד ארדן: טכנית זה לא אפשרי?

אורי ישראלי: לא, כי זה שידור רק לכיוון אחד ולא מבטים לחזרה.

גלעד ארדן: אז איך אדם יעשה כתוביות נסתרות?

אורי ישראלי: יש שידור גם של השידורים הרגילים וגם של הכתוביות והוא יוכל לבחור מה הוא יכול לצפות במכשיר הטלוויזיה שלו.

גלעד ארדן: אז בסדר, אז הוא ישדר VOD נכה, אתה יכול להצטרף לערוץ של הסרטים.

דורון אבני: אני רק רוצה לומר לגבי הטלוויזיה, אין לנו התנגדות, ובלבד שיובהר כאן בצורה ברורה ביותר שאין לזה שום משמעות מהותית, כלומר יש כאן איזה תיקון טכני, מבחינתי ברור ששידורי טלוויזיה זה כמו שידורים.

אתי בנדלר: מהותי שמדובר רק בשירותי טלוויזיה.

דורון אבני: אבל גם לפי הניסוח כרגע ברור שמדובר בשידורי טלוויזיה.

ברוריה מנדלסון: מדובר כאן בלמען הסר ספק, כי ברשות השידור שידורים זה גם רדיו.

גלעד ארדן: בסדר.

מיכל רפואי כדורי: החלטת הממשלה מדברת על ערוצים ליניאריים ועל ערוצים מסוימים.

מיכל רפואי כדורי: איפה VOD פה?

גלעד ארדן: איפה היית כל הזמן?

גלעד ארדן: כשיצאת מהחדר גם זה נכנס.

דודי קופל: הבקשה שלנו לתקן את העניין לעניין שידורי טלוויזיה, כדי להצמיד את זה להגדרת שידורי טלוויזיה בחוק הרשות השנייה שהיא הגדרה מצומצמת.

דודי קופל: לכן גם נכנס התיקון בסיפא בסעיף קטן (ה) 'למרכיבי השידורים שבעלי הזיכיונות רשאים לבחור בהם'.

דודי קופל: כלומר חשוב לנו להדגיש שמרכיבי השידור, אין הכוונה ודאי לא ל-VOD, ודאי לא לדברים נוספים ולא לשירותי ערך מוסף אלא לשירותים המצומצמים שניתן כיום להעביר במסגרת הגדרת שידורי טלוויזיה.

גלעד ארדן: טוב, אני לא אתלוצץ יותר, אני רואה שזה מעכב ודורש הבהרות.

תומר קרני: אני חושב שהבקשה שלנו לגבי מרכיבי השידור הנוספים היתה מתוך ראייה שכרגע אנחנו גם לא יודעים מה טכנולוגית עוד עשר שנים אפשר יהיה להכניס בשידורים דיגיטליים.

אתי בנדלר: יש חילוקי דעות ואז גם אמרתי שאני רוצה לדעת מה זה.

תומר קרני: אבל בהחלט אין הכוונה רק למה שאנחנו יודעים שקיים כיום.

אתי בנדלר: איך אני יכולה לכתוב דבר שאני לא יודעת מה זה?

אתי בנדלר: אני משתמשת כאן במונח---

גלעד ארדן: ההצבעה תהיה על שידורי הטלוויזיה בשיטה הזאת, בערוצים האלה, בלבד.

גלעד ארדן: איך צריך לנסח את זה משפטית?

גלעד ארדן: זה אחר כך תחליטו.

אתי בנדלר: אין ספק, אבל לא על זה מדובר.

אתי בנדלר: מדובר כרגע על השימוש במונח יתר מרכיבי השידורים, או מרכיבי השידורים.

אתי בנדלר: על זה מדובר.

אתי בנדלר: יש כרגע חילוקי דעות כשמדברים על מרכיבי שידורים במה מדובר.

תומר קרני: מדובר במרכיבי שידורים כחלק משידורי טלוויזיה, זאת היתה הכוונה וההסכמה בין כל הגורמים.

דודי קופל: הבהרת משרד התקשורת נוגעת גם לנושא הזה.

אתי בנדלר: לא, דיברו שם על השירותים הנוספים, לא?

ברוריה מנדלסון: זו הערה אחת.

ברוריה מנדלסון: הערה שנייה היא על מרכיבי השידורים, כוונתנו לדברים הטכניים כמו הכתוביות.

ברוריה מנדלסון: אומרים פה עכשיו מרשות השידור, אנחנו מתכוונים גם לדברים שבעוד עשר שנים אולי נוכל לתת.

ברוריה מנדלסון: אנחנו היום לא יכולים להסכים למה שאנחנו לא יודעים מה זה יהיה עוד עשר שנים.

ברוריה מנדלסון: היום אנחנו מסכימים לדברים הטכניים האלה.

גלעד ארדן: יש לכם השפעה ברשות השנייה?

גלעד ארדן: אז תפעילו אותה כשיהיה משהו שתתנגדו לו.

דנה נויפלד: זה לא הרשות השנייה, זה רשות השידור והם לא כפופים למשרד התקשורת.

גלעד ארדן: הרשות השנייה, זאת שמנהלת את ההפצה.

דנה נויפלד: ההערה היא של רשות השידור.

גלעד ארדן: בסדר, אבל אם יש מרכיבי שידורים שלדעתי משרד התקשורת לא כלולים בהגדרה כרגע... הרי כל מלה פה היא בהתאם לידע הקיים היום לאנושות.

גלעד ארדן: יש פילים שאולי יתווספו להם תכנים בעתיד שגם אנחנו לא צופים.

גלעד ארדן: אבל לגבי הידע שקיים היום, אז כן אנחנו יודעים מה זה מרכיבי השידור.

אורי ישראלי: אדוני היושב ראש, אם אפשר להגיד, ברגע שכותבים את המלה 'שידורי טלוויזיה', ברור לכולם שמדובר על מרכיבי שידור בתוך שידורי טלוויזיה וכאן יש כאן הסכמה ממשרד התקשורת.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אם אתם תרצו להציע נוסח מדויק יותר, אני אפתח את זה בישיבה הבאה להצבעה.

אתי בנדלר: ברשותך, אדוני, אני מבקשת ואני ביקשתי כבר בישיבות מקדימות את המועד שקבוע בסעיף קטן (ג) להודעה על הצטרפות, לשנות, שזה לא יהיה ה-1 באפריל 2008 משום שלפחות ככל שמדובר בהצטרפות הכנסת לשידורים כאלה, חוק שידורי הטלוויזיה מהכנסת מחייב הליכים, מחייב החלטה של המועצה ולאחר מכן החלטה של ועדת הכנסת.

אתי בנדלר: אני לא יכולה כרגע לחייב את הגופים האלה לקבל החלטה בפרק זמן מצומצם כזה אחרי קבלת החוק, ולכן אני מבקשת שזה יהיה לפחות עד ה-1 במאי.

אתי בנדלר: לפחות.

מנשה סמירה: למה לא לשמור את מה שסיכמנו קודם איתך?

מנשה סמירה: הרי את ביקשת כבר את ההארכה, זה כבר אחרי התוספת של חודש הארכה.

אתי בנדלר: אני לא ביקשתי חודש, אתם החלטתם חודש.

גלעד ארדן: חודשיים, למה חודש?

גלעד ארדן: מ-1 לפברואר ל-1 באפריל.

מנשה סמירה: דחינו את זה בחודשיים כמו שביקשת, עכשיו כל מה שאת אומרת עכשיו, אם קבענו שזה 11 חודש מהחוק, אז בסדר, צריך להצמיד את זה.

מנשה סמירה: זה חודשיים מתחילת החוק.

אתי בנדלר: אנחנו נעשה כל מאמץ להאריך את זה, אבל לא נצליח---

חיים פרננדס: הרשות צריכה לדעת מי מצטרף.

חיים פרננדס: בדרך, כשהיא יודעת מי מצטרף, היא מקימה את המערך באופן מסוים, עם שיטות כיסוי מסוימות וכן הלאה.

חיים פרננדס: נדמה לי שחודשיים זה פרק זמן סביר גם למועצה---

גלעד ארדן: מה חודשיים?

גלעד ארדן: יש כאן 4 חודשים.

חיים פרננדס: קל וחומר.

גלעד ארדן: סליחה, שלושה חודשים.

גלעד ארדן: אם הוא יעבור בתחילת פברואר, אז יש שלושה חודשים.

אתי בנדלר: לא, זה ה-1 באפריל.

חיים פרננדס: יש חודשיים, מועצת הכבלים והלוויין צריכה לעשות את הדיון ודיון אחד בוועדת הכנסת.

דורון אבני: יש לזכור שזה גם לא דיונים מורכבים.

דורון אבני: יש להעריך שמועצת הכבלים והלוויין לא תודיע פתאום שהיא מתנגדת לזה שערוץ הכנסת יופץ, אגב, שגם ממלא מקום, או היושב ראש הזמני הציע---

גלעד ארדן: נעשה 15 לאפריל.

אבשלום וילן: זה ערב פסח.

אבשלום וילן: זה בעייתי.

גלעד ארדן: אז יעלה לכנסת יותר כסף אם היא תרצה.

גלעד ארדן: היא תמצא את הכסף, הרי התקציב שלה, היא קובעת אותו.

גלעד ארדן: אז אין בעיה.

גלעד ארדן: היא תסביר לציבור למה לקח לה 3 חודשים להחליט את זה.

גלעד ארדן: זה עד 15 לאפריל.

גלעד ארדן: עוד הערות?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את כל סעיף 51(ב) רבה, מ-(א) ועד (ז) כולל.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: הסעיף אושר.

גלעד ארדן: הסעיף אושר, עם כל השינויים שהוחלט עליהם.

אסי מסינג: 51(ג) – סיוע מאוצר המדינה.

אסי מסינג: 'שר האוצר רשאי לקבוע בצו סכומים שיינתנו כסיוע מאוצר מהמדינה, לפי אמות מידה שיקבע באותו צו, בשל קשיים כספים ממשיים הנובעים מהצורך ברכישת ציוד לקליטת שידורי טלוויזיה בשיטה הספרתית---

גלעד ארדן: למה אתה מקריא את זה?

גלעד ארדן: מה זה רלוונטי?

גלעד ארדן: כרגע חיים הודיע שהוא יציע משהו חלופי.

חיים פרננדס: לא, אמרתי שנגיע לשם.

אסי מסינג: זאת התשובה, הוא אמר.

אסי מסינג: זאת התשובה לבעיה.

גלעד ארדן: אוקי.

אסי מסינג: 'בשל שינוי שיטת הפצת השידורים משיטה אנלוגית לשיטה ספרתית, וכן שר האוצר רשאי לקבוע בצו את אופן העברת הסכומים האמורים'.

אסי מסינג: מה שהצענו פה, לבקשת יושב ראש הוועדה, איזה שהוא ניסוח.

אסי מסינג: הטקסט מדבר בעד עצמו, שמדבר על כך שהשר יקבע בתוך המודל הזה את אמות המידה לסיוע, לאותן אוכלוסיות שנגדיר, הזכאיות לקבל איזה שהוא סבסוד, או איזה שהיא תמיכה, במידה והן תהיינה מעוניינות לרכוש את אותו ציוד קצה.

אסי מסינג: אם רוצים, אפשר גם להיכנס לרזולוציה של איזה שהיא חשיבה ראשונית שעשינו ונוכל לתאר אותה גם פה, לפי בקשת יושב ראש הוועדה.

אתי בנדלר: אולי כדאי באמת שהם יפרשו את הרזולוציה, אולי נוכל לכתוב אותה.

גלעד ארדן: אתה לא רוצה לגמור את החוק הזה?

גלעד ארדן: אז מה אתה עושה לי עכשיו, 'אם רוצים', אם זה, דיברנו גם לפני הישיבה.

גלעד ארדן: לצורך מה זה?

אסי מסינג: אני שואל.

אסי מסינג: כלומר הייתם מאוד מעוניינים.

גלעד ארדן: היינו מאוד מעוניינים, כי אנחנו לא יכולים לגמור את החוק הזה בלי לתת מענה לאוכלוסיות החלשות שאנחנו מכריחים אותן להוציא כסף מהכיס.

אסי מסינג: אני אחלק את זה לשניים.

אסי מסינג: אל"ף, ברמת העיקרון החשיבה שלנו מדברת על התייחסות לשני עשירונים התחתונים שרמת ההכנסה באותם עשירונים היא מתחת ל-4,000 שקלים, ושם שיינתן איזה שהוא סיוע או סבסוד מסוים ברכישת הממיר, כשמדובר כמובן על אוכלוסיות שיצטרכו לעמוד בשני מבחנים.

אסי מסינג: אחד, זה כמובן רמת ההכנסה,ף כפי שציינתי קודם, ושתיים, שהן לא היו מנויות במערכות הרב ערוציות, קרי הכבלים והלוויין, במועד הרלוונטי.

אסי מסינג: אני חושב שמה שאפשר לעשות פה כדי להוסיף איזה שהוא נופך בהקשר של הכנסת ובהנחה שהוועדה רוצה, שהצו הזה יאושר על ידי ועדת הכלכלה של הכנסת ואז נצטרך לבוא עם איזה שהוא---

גלעד ארדן: זה כבר היה לנו בדיון הקודם.

אסי מסינג: לא שאני זוכר.

גלעד ארדן: אתה אמרת את זה אפילו.

גלעד ארדן: לא נאמר, או שאני לא זוכר?

אתי בנדלר: אני כבר לא זוכרת.

אתי בנדלר: אני זוכרת בפירוש שהבעת את מורת רוחך מהנוסח הקודם שלא היה שונה במידה רבה מהנוסח המוצע כרגע, והדבר העיקרי שאתה הערת, אני חושבת, שהנוסח הזה אני לא נכנסת כרגע לפרטיו, אבל עצם הוצאת צו הוא כרוך בשיקול דעת של שר האוצר.

אתי בנדלר: ירצה, יוציא צו, ירצה, לא יהיה צו.

אתי בנדלר: אין כאן התחייבות של המדינה לסייע.

גלעד ארדן: אבל התנינו את כיבוי השידור האנלוגי בכך שהצו יאושר באישור ועדת הכלכלה, וכל עוד הצו לא נקבע באישור הוועדה, אז לא יכובה השידור האנלוגי.

גלעד ארדן: בעצם לא שינינו את מצבם של אותן אוכלוסיות.

אסי מסינג: אני הקראתי ואז אמרת שנחזור לזה.

אסי מסינג: מה שאני הצעתי בסוף (א)(2), להוסיף 'ונקבע צו בהתאם לסעיף 51(ג) עד למועד האמור'.

גלעד ארדן: מה זה (א)(2)?

אסי מסינג: הכיבוי האנלוגי.

גלעד ארדן: הכנסנו את זה בישיבה הקודמת.

אתי בנדלר: מה שנכנס בישיבה הקודמת, עדיין לא הכנסנו את זה ברמה של נוסח.

אתי בנדלר: הרעיון היה שעד לאותו מועד נבנה מנגנון סבסוד ועורך דין מסינג הציע הבוקר לעגן את זה בנוסח אחר, ואני אמרתי שאני מציעה שלא נדבר כרגע על הנוסח ההתנייה, עד שלא יהיה ברור על איזה צו מדובר.

גלעד ארדן: תודה, הבנתי.

גלעד ארדן: אני רק לא הבנתי.

גלעד ארדן: לא קבענו נוסח, אבל האם בעיקרון שאישרנו בישיבה הקודמת, בסעיף, קבענו שהתנאי לכיבוי הוא הקמתו של המערך הזה שמאפשר מתן סבסוד לאוכלוסיות חלשות.

גלעד ארדן: אני זוכר שכך קבענו.

אתי בנדלר: כן, ובלבד שעד לאותו מועד נבנה מנגנון הסבסוד.

אתי בנדלר: כך אתה הגדרת את זה.

חיים פרננדס: זה מה שהוא הקריא.

אתי בנדלר: לא, זה לא אותו דבר.

גלעד ארדן: לא, מנגנון הסבסוד הוא מה שצריך להוסיף.

אתי בנדלר: בהתאם לצו.

אסי מסינג: אבל מה המשמעות של 'נבנה מנגנון'?

אתי בנדלר: זה לא נוסח משפטי.

אתי בנדלר: אני לא אכתוב כך, אבל לכאורה נניח שעד לאותו מועד---

גלעד ארדן: המשמעות הטכנית היא ששר האוצר כבר הביא צו שהניח את דעת ועדת הכלכלה והוועדה אישרה אותו ויש בו שני עקרונות בסיסיים, אחד, מינימום האוכלוסייה שנכללת בו זה שני העשירונים התחתונים.

גלעד ארדן: מינימום.

גלעד ארדן: שלא היו מחוברים לכבלים וללוויין.

גלעד ארדן: שתיים, זה שהסבסוד לא יפחת מ-50% מעלות המכשיר.

גלעד ארדן: אלה שני העקרונות הבסיסיים שחייבים להיות בצו.

גלעד ארדן: אתם רוצים מעבר לזה לתת?

גלעד ארדן: זה יהיה קרוב כבר לבחירות ותרצו ממש, אז...

אסי מסינג: קיבלנו.

גלעד ארדן: עכשיו שאתה מקבל את זה כל כך מהר, אני כבר חושב.

גלעד ארדן: אין בכלל אנשים כאלה שהם גם לא היו מחוברים וגם לא בשני העשירונים התחתון.

חיים פרננדס: האמון שאנחנו זוכים לו מיושב ראש הוועדה כל פעם מפתיע אותי מחדש.

גלעד ארדן: לפי זה שהיועצת של ש ר האוצר, אני לא חושב שגם אתה רוחש לי כנראה כל כך הרבה אמון.

גלעד ארדן: והיא נכנסת ויוצאת מדי פעם, לוודא שאני לא עושה שום דבר לא טוב.

מנשה סמירה: ברשותך, היושב ראש.

מנשה סמירה: מר חיים פרננדס, לנוכח הדברים שקבע היושב ראש, מה שאני מבקש שאנחנו, עד לישיבה הבאה, נדון בינינו, גם עם רשות השידור, גם עם הכנסת, מה המשמעות אם לא תגיעו להסכמה עם ועדת הכלכלה.

מנשה סמירה: משום שאז המשמעות היא שהאנלוגי לא ייסגר ולנו יש לזה השלכות.

מנשה סמירה: אז אני מבקש שאנחנו נסדיר את העניין וניתן את המשמעות שלו בהקשר לאוצר.

חיים פרננדס: היינו כבר בנקודה הזו.

גלעד ארדן: האם אדוני חושב שחברי ועדת הכלכלה, כשהצו יבוא על שולחנם, לא יהיו מודעים להשלכות?

מנשה סמירה: ואני אומר לך, זה לקח שנתיים ולא שנה וחצי.

מנשה סמירה: אז אתה מבין?

גלעד ארדן: אני מבין מצוין.

מנשה סמירה: אני רוצה לסכם איתו שהוא ישא במימון.

שאול מגנזי: אם הוא לא פותר את זה, שיברר את זה, שלא יהיה כפל תשלומים.

חיים פרננדס: אני חוזר לסעיף עצמו.

גלעד ארדן: יש משהו בדבריהם.

חיים פרננדס: אני לא יודע לייצר פתרון לזה.

חיים פרננדס: אני חושב שכבר דיברנו על זה בפעם הקודמת, אני חושב שזה להעלות משהו שהוא כרגע לא רלוונטי.

חיים פרננדס: דיברנו על כך שנביא צו לאישור ועדת הכלכלה, גם אנחנו מבינים את המשמעות, גם שר האוצר מבין את המשמעות, גם ועדת הכלכלה מבינה את המשמעות, כולם מבינים את המשמעות.

חיים פרננדס: רוצים לייצר עכשיו דיונים על דברים שנדונו, אז אפשר גם ליצור דיונים על מה שנדון.

מנשה סמירה: אבל הוא חידד את זה פה היושב ראש, לכן אני רוצה לחדד את זה בינינו.

חיים פרננדס: מר סמירה, אני לא מרגיש צורך לחדד את זה בינינו.

חיים פרננדס: חובת ההוכחה היא על שר האוצר, אני מניח ששר האוצר יעמוד בקריטריונים שהגדיר יושב ראש ועדת הכלכלה של הכנסת כאן בעל פה.

חיים פרננדס: בסדר?

חיים פרננדס: יותר מזה?

חיים פרננדס: אני חוזר לסעיף עצמו.

חיים פרננדס: אנחנו מציעים שהסעיף יהיה כמו שהוא מופיע כאן.

גלעד ארדן: אם לשר האוצר היה עניין להתעלל בזכייני ערוץ 2, אז אולי הוא היה גם מכניס כבר את ערוץ 9, כבר עכשיו.

גלעד ארדן: כנראה שהוא לא מעוניין.

מנשה סמירה: על שר האוצר אני סומך, אבל מה על חברי הכלכלה?

גלעד ארדן: אני ראיתי שגם חברי ועדת הכלכלה לא רצו להתעלל בזכייני ערוץ 2 וגם הם רובם הצביעו נגד.

גלעד ארדן: מבחינתי זה לא עקרוני.

גלעד ארדן: אתם יכולים להחליט על זה עד הישיבה הבאה, או לא להחליט על זה עד הישיבה הבאה.

מוטי שקלאר: זה נוגע לכולם הסיפור הזה, שיהיה ברור, ההתפתחות שיכולה להיות ומר פרננדס לא נותן פתרון כרגע.

גלעד ארדן: אני מבין.

מוטי שקלאר: אנחנו סומכים עליך, אבל תכתוב תוך 18 חודש.

חיים פרננדס: זה לגבי הסעיף הזה.

חיים פרננדס: מה שאנחנו מציעים זה להוסיף---

גלעד ארדן: חברים, אני לא עומד על זה כי אם יש בעיניי מכשיר שמבטיח את זה שיהיה צו שמסדיר את הסבסוד, זו בדיוק הנקודה שלא מוסדר מי משלם אחר כך את המשך ה---

מוטי שקלאר: כן, אבל בני הערובה---

גלעד ארדן: אני נורא מצטער שאתם בני ערובה, באמת אני מצטער, אבל אני מעדיף שאתם תהיו בני ערובה מאשר הציבור החלש.

שאול מגנזי: אבל אין לנו שום יכולת להשפיע על המהלך הזה.

גלעד ארדן: יש לכם.

גלעד ארדן: תפנו לשר שיביא מהר את הצו.

גלעד ארדן: יהיה בסדר.

מוטי שקלאר: חבר הכנסת גלעד, איך אתה בכל אופן יוצר איזה שהוא קו מסוים שלא תהיה כפילות?

גלעד ארדן: אני סומך על הממשלה בעניין הזה שהיא תדאג לכך שגם האוכלוסיות החלשות, הסבסוד להם יוסדר בצו, וגם לא ייגרם נזק לגורמים שלא צריך להיגרם להם נזק.

גלעד ארדן: אנ י מניח שזה סוג של התנהלות בלתי סבירה אם השר לא יביא צו בזמן סביר.

מוטי שקלאר: זאת אומרת, ברור \

מוטי שקלאר: כרגע לכולם שיהיה צו כזה.

מוטי שקלאר: אין מחלוקת שיהיה צו כזה, נכון?

מוטי שקלאר: ברור לכולם שיהיה צו כזה?

חיים פרננדס: לא, אני מבין שלא ניתן היה להבין מדבריי שלא יהיה צו כזה.

חיים פרננדס: ממש.

גלעד ארדן: מר פרננדס, הם אומרים וזה אני רוצה שתגיד לפרוטוקול, שהאוצר לא, במחלוקות אחרות שאולי יש לו עם גורם כזה או אחר ששותף בזה, אז על הדרך, כחלק ממכשירי הלחץ שלו, יגיד 'טוב, יש לי זמן, אני אביא את הצו יום ורבע לפני מועד הכיבוי האנלוגי' ואז עד שוועדת הכלכלה וכולי וכולי.

גלעד ארדן: הכוונה היא שאתם תביאו צו בזמן סביר שיאפשר לוועדת הכלכלה לדון ולהכריע בו לפני מועד הכיבוי האנלוגי הצפוי.

חיים פרננדס: אנחנו נמליץ לשר האוצר להגיש צו כזה בזמן סביר לאור בקשתו של יושב ראש הוועדה.

חיים פרננדס: הבקשה מקובלת, יוגש צו כזה על ידי שר האוצר, לאור בקשתו של יושב ראש הוועדה.

גלעד ארדן: תודה.

אתי בנדלר: ואם יושב ראש הוועדה רוצה לעגן את הכוונות הטובות גם בחקיקה?

אתי בנדלר: כפי שאנחנו עושים לעתים קרובות, צו לפי הוראות סעיף כך וכך יוגש לאישור ועדת הכלכלה עד ליום?

אתי בנדלר: אני יכולה להראות שורה ארוכה מאוד של דברי חקיקה שאנחנו עשינו.

אתי בנדלר: תקנות ראשונות יוגשו לאישור וכולי.

גלעד ארדן: כן, התשובה היא כן.

גלעד ארדן: 60 יום לפני המועד של הכיבוי האנלוגי.

גלעד ארדן: עד ליום זה יוגש הצו.

ברוריה מנדלסון: שתי הערות.

ברוריה מנדלסון: אחד, הסעיף של המימון מתייחס לרכישת ציוד ולא כתוב בו אם זה ציוד לקליטה קרקעית או לוויינית.

ברוריה מנדלסון: רק להפנות את תשומת לב הוועדה, אם היא רוצה להיכנס לזה או לא.

אורי ישראלי: מן הסתם זה יכול להופיע בפרטי הצו.

ברוריה מנדלסון: השאלה אם לחייב את שר האוצר להתייחס לזה בצו, או לא.

גלעד ארדן: לא, אני לא מעוניין להכניס את זה.

גלעד ארדן: אני חושב שכאשר העניין הטכני יהיה יותר ברור, כמה בשלב הראשון וכמה אחר כך, המשרדים ייתנו התייחסות וחברי הכנסת יחליטו אם זה מספק אותם או שהם רוצים לנסות, בגלל שיש בעיה רחבה יותר של אי קליטה.

גלעד ארדן: נראה עד כמה היא גדולה.

גלעד ארדן: אני לא רוצה כרגע לצמצם את זה.

ברוריה מנדלסון: רק עניין ניסוחי.

ברוריה מנדלסון: היום כתוב 'בשל שינוי שיטת הפצת השידורים משיטה אנלוגית לשיטה ספרתית', השאלה אם מי שהיום לא קולט שידורים, הוא לא יהיה זכאי למימון הזה?

ברוריה מנדלסון: כי מצבו לא הורע בגלל שינוי השיטה, הוא גם היום לא קולט, אז שלא יהיה מצב כזה שאותו אדם לא יהיה זכאי למימון.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: הוא אמר מי שמחובר לכבלים וללוויין.

ברוריה מנדלסון: זה לא כתוב היום בסעיף.

גלעד ארדן: אבל נוסח הסעיף היה, וזה בהתאם למה שאמר מר פרננדס.

חיים פרננדס: את הדברים האלה אנחנו לא מכניסים כיום בחקיקה הראשית.

גלעד ארדן: למה לא?

גלעד ארדן: ובלבד שבצו יהיו לכל הפחות, המינימום אוכלוסייה שיש בה זה שני העשירונים התחתונים.

גלעד ארדן: מי מתוכם שלא היה מחובר לכבלים וללוויין.

חיים פרננדס: מאה אחוז.

חיים פרננדס: מקובל עלינו שני המבחנים האלה שאתה קובע.

חיים פרננדס: אנחנו חושבים שלא כדאי לשלב את זה בחקיקה הראשית.

גלעד ארדן: ב-6 החודשים לפני כניסת החוק, לפני תחילת השידורים.

חיים פרננדס: בדיוק מהסיבה שאתה אומר, חבר הכנסת ארדן, אנחנו חושבים שזה לא יהיה נכון היום להיכנס למבחנים האלה, למרות שאני אומר לפרוטוקול שהם מקובלים עלינו, כי זה מעלה שאלות נוספות לאיך קלט אותו אזרח את השידורים לפני ומה זה מחובר לכבלים וללוויין.

חיים פרננדס: ממילא הצו מגיע לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אז מי שמחובר לכבלים וללוויין ולא---

חיים פרננדס: והעשירונים.

חיים פרננדס: קודם נבדוק ונראה.

חיים פרננדס: יכול להיות שעד אז יהיו מבחנים טובים יותר ומוצלחים יותר.

חיים פרננדס: הדברים האלה נבדקו על ידינו בחודש האחרון, הם מקובלים עלינו לחלוטין.

חיים פרננדס: תרצו, תעגנו.

חיים פרננדס: אנחנו מציעים לשמור את הגמישות, הצו ממילא מגיע לאישורכם.

גלעד ארדן: אז אני רוצה לעגן שהמינימום אוכלוסייה זה שני העשירונים התחתונים והמינימום סבסוד הוא 50% מעלות הממיר.

גלעד ארדן: זה הדברים שסיכמנו.

חיים פרננדס: לא אמרתי שלא, אני חושב שזה מיותר בחקיקה.

חיים פרננדס: אם אתה רוצה, זה מה שיהיה.

גלעד ארדן: כן, זה מה שאני רוצה.

אתי בנדלר: יש לי בעיה.

אתי בנדלר: אני לא יודעת איך להגדיר שני עשירונים נמוכים, אין הגדרה משפטית של עשירוני ם נמוכים.

אתי בנדלר: זה יכול לעכב.

אתי בנדלר: על דבר כזה יכולים להתקשקש שבוע.

גלעד ארדן: אז מה נקרא לזה?

גלעד ארדן: אוכלוסיות בעלות יכולת כלכלית נמוכה?

חיים פרננדס: מן הסתם השר לא יגיש את זה כהצעה לתמוך בה.

גלעד ארדן: אני צריך פה לדקלרציה שלי, תשאיר לי בבקשה משהו, בסדר?

אתי בנדלר: לי מפריע בכלל בנוסח הזה, מה זה בשל קשיים כספיים ממשיים הנובעים מהצורך ברכישת ציוד?

אתי בנדלר: האם הקשיים הכספיים הממשיים נובעים רק מהצורך הזה?

אתי בנדלר: הרי מדובר באוכלוסיות נזקקות באופן כללי---

גלעד ארדן: בסדר, אז אני רוצה אמירה כללית, אני לא רוצה קשיים וזה, כי אז הוא צריך להוכיח שזה מכניס אותו לקשיים.

גלעד ארדן: אני רוצה הגדרה רחבה ככל האפשר---

אסי מסינג: הנוסח הזה בא לתת פתרון למשל לדרישה שאומרת שהם לא היו מחוברים לכבלים או ללוויין קודם כל.

אתי בנדלר: אבל למה את זה אתה כן לרמוז, כשאתה אומר שזה מקובל?

אתי בנדלר: אז זה יעוגן בצו.

גלעד ארדן: בסדר, זה אתה תרצה, תביא את הצמצום הזה בצו והוועדה תאשר אותו או לא תאשר אותו.

אתי בנדלר: לאוכלוסיות נזקקות, כפי שייקבע בצו.

אתי בנדלר: בואו נכתוב 'סיוע לאוכלוסיות נזקקות כפי שייקבע בצו'.

גלעד ארדן: ובלבד שהוא לא יפחת, לגבי האוכלוסיות שלגביהן יוחלט, מ-50% מעלות הממיר.

אסי מסינג: 50% מעלות הממיר, כמובן העלות יכולה להיות שונה, ולכן לא צריך להיות הסבסוד בהתאם לעלות הממיר.

אסי מסינג: יש תחרות.

גלעד ארדן: אתם תפרטו בצו.

אסי מסינג: לכן אם אתה קובע 50% מעלות הממיר, זה מה שהוא רוכש בפועל.

אסי מסינג: אין כוונה כזאת כרגע לסבסד גם---

אבשלום וילן: אבל זה בתקנה, זה לא בחקיקה הראשית.

חיים פרננדס: אם הוא קנה עם הממיר עוד איזה...

אתי בנדלר: ואם יסתבר בסופו של דבר שמחיר הממיר הנמוך ביותר הוא 1,000 שקלים ולא 400, 500, כפי שחשבנו?

גלעד ארדן: בסדר, ולכן תוסיפי סעיף שההוראות לעניין סוג הממיר וכולי, או כל הדברים שרלוונטיים פה לפירוט, ייקבעו בצו.

אבשלום וילן: עלות הממיר זה 1,000 שקל, לא 400?

גלעד ארדן: לא יודעים עוד מה העלות, זה הערכות שלהם.

חיים פרננדס: העיקרון מקובל, אני רק אומר שזה בדיוק הפרטים של הצו, שכולנו נהיה קצת יותר חכמים כשנכיר את מחיר הציוד ומידת ה---

גלעד ארדן: אני מבקש שני עקרונות.

גלעד ארדן: אחד, זה אוכלוסיות נזקקות, כפי שייקבע בצו.

גלעד ארדן: ואחד, שהסבסוד לא יפחת מ-50% מעלות הממיר בפועל.

אתי בנדלר: ממחיר ציוד כפי שיקבע השר.

אבשלום וילן: נזקקות זה ניסוח שלילי, מעוטות יכולת זה נקרא.

גלעד ארדן: כן, מעוטות יכולת.

אתי בנדלר: אני רק רוצה לחזור על העקרונות כדי שנדע בדיוק מה לנסח.

אתי בנדלר: מדובר על סיוע מאוצר המדינה בצו, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, לפי אמות מידה שייקבעו באותו צו.

אתי בנדלר: הסיוע הזה ייועד לאוכלוסיות מעוטות יכולת, כפי שייקבע באותו צו והסיוע לא יפחת מ-50% ממחיר ציוד, כפי שיקבע השר.

חיים פרננדס: מיועד רק לרכישת ציוד.

גלעד ארדן: טוב, זה ברור.

אתי בנדלר: הסיוע מיועד לזה, אבל כמובן שאתם לא תלכו לבית לוודא שרכשו עם זה ציוד.

גלעד ארדן: לא ניכנס לפרטים עכשיו, בשביל זה יהיה את הצו בדיון פה.

גלעד ארדן: ושכחת עוד דבר, שהצו יובא לכנסת לכל היאוחר---

אתי בנדלר: לאישור ועדת הכלכלה לא יאוחר מ-60 ימים לפני המועד שבו מתוכנן כיבוי השידור האנלוגי, לפי סעיף 51(א)(2).

גלעד ארדן: כן, ואני מזכיר שהכיבוי האנלוגי צריך להיות מעוגן שהוא מותנה בכך שהצו אושר על ידי ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את סעיף 51(ג) רבתי, על כל השינויים והתיקונים שהוכנסו.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אושר – פה אחד.

אסי מסינג: '4.

אסי מסינג: א.

אסי מסינג: בסעיף 51(א) בכותרת השוליים אחרי 'ערבויות' יבוא 'ובטוחות'.

אסי מסינג: ' 'ב.

אסי מסינג: בסעיף קטן (א) יבוא 'או עלות ההקמה כאמור בסעיף 51(א) רבה (יא)'.

אסי מסינג: 'ג.

אסי מסינג: אחרי סעיף קטן (א) יבוא (א)(1) הרשות רשאית לדרוש מבעל זיכיון, כאמור בסעיף 51(א) רבה (א)(1), מרשות השידור להפקיד בידיה ערבויות ובטוחות אחרות להבטחת תשלום דמי הכנסה כמור בסעיפים 100(א) רבה או 51(ב) רבה, או (ו) קטן לפי העניין.

אסי מסינג: בסעיף קטן (ב) אחרי סוגי ערבויות יבוא 'או הבטוחות', במקום בסעיף קטן (א) יבוא בסעיפים קטנים (א) או (א)(1).

אסי מסינג: בסופו יבוא 'ובלבד שתנאי הערבויות והבטוחות, כאמור בסעיף קטן (א)(1) ובדרכי מימושן יהיו זהים לגבי כלל מפקידי הערבויות והבטוחות כאמור בסעיף קטן (א)(1)'.

אסי מסינג: '5. (1).

אסי מסינג: בסעיף 53, האמור בו יסומן (א) ובו אחרי 'בשל תחנות השידור' יבוא 'וכן תשלומים ששילם בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בעד עלות ההקמה, כאמור בסעיף 51(א) רבה'.

אסי מסינג: '(2).

אסי מסינג: אחרי סעיף קטן (א) יבוא '(ב) השר בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע הוראות לעניין בדיקת הסכומים שקוזזו לפי סעיף קטן (א).

אסי מסינג: '6.

אסי מסינג: בסעיף 55(ט) קטן, אחרי 51 יבוא 51(א) רבה, 51(ב) רבה'.

אסי מסינג: '7.

אסי מסינג: בסעיף 63(ד) קטן, אחרי 51 יבוא 51(א) רבה, 51(ב) רבה'.

אסי מסינג: '8.

אסי מסינג: בסעיף 100(ד) קטן בסופו יבוא 'וכן לצורך חישוב תשלומים שקוזזו מתוך התמלוגים לפי סעיף 53'.

אתי בנדלר: אתה עברת על המון תיקונים, אולי כדאי שתסביר אותם.

גלעד ארדן: שנייה, הוא יגמור להקריא עד סוף 106.

אסי מסינג: '9.

אסי מסינג: אחרי סעיף 100 יבוא 'דמי הפצה' מ-(א) רבה, בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה ישלם לרשות בעד הפצת שידורי טלוויזיה כאמור בסעיף 51(ב) רבה (א) קטן, סכום שיורו עליו השר ושר האוצר לאחר התייעצות עם הרשות.

אסי מסינג: הסכום האמור יחושב לפי סך כל התשלומים והעלויות הכרוכים בהפעלתן ובתפעולן ובתחזוקתן של תחנות השידור הספרתיות וכל תשלום

אסי מסינג: שוטף אחר בשל הפצת השידורים כאמור, למעט עלות ההקמה, כשהוא מחולק במספר הכולל של הערוצים אשר שידוריהם מופצים באמצעות תחנות השידור הספרתיות לפי סעיף 51(ב) רבה.

אסי מסינג: בסעיף זה תחנת שידור ספרתית ועלות ההקמה כהגדרתן בסעיף 51(א)רבה (יא)'.

אסי מסינג: '10.

אסי מסינג: א.

אסי מסינג: בסעיף 101(א) בכותרת השוליים, במקום 'ובדמי הרישיון ובתמלוגים' יבוא 'בדמי הרישיון ובדמי ההפצה.

אסי מסינג: ב.

אסי מסינג: במקום 'ובדמי הרישיון' יבוא 'ודמי הרישיון ודמי ההפצה'.

אסי מסינג: '11.

אסי מסינג: בסעיף 102, אחרי 'דמי הרישיון' יבוא 'דמי הפצה' ובמקום 99 ו-100 יבוא 99 עד 100(א) רבה'.

אסי מסינג: '12 בסעיף 102(ב) רבה, אחרי דמי הרישיון יבוא 'דמי ההפצה למעט דמי הפצה שהכנסת חייבת לשלמם לפי סעיף 51(ב) רבה (ו) קטן.

אסי מסינג: אחרי 'דמי רישיון' יבוא 'דמי הפצה' ואחרי 'דמי רישיון' יבוא דמי הפצה.

אסי מסינג: '

גלעד ארדן: תעבור אחד אחד ותסביר את הרציו בקצרה.

אסי מסינג: סעיף 52 לחוק הרשות השנייה מדבר על הדרישה של בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה להפקיד בידי הרשות ערבויות להבטחת המימון שנקבע בסעיף 51, המימון של ההקמה.

אסי מסינג: בסעיף קטן (ב) נקבע שהמועצה, באישור השר, קובעת כללים בדבר סוגי הערבויות האמורות בסעיף קטן (א), סכומיהן, מועדי הפקדתן וכן דרכי מימושן והשימוש בכספים שהתקבלו עקב מימוש כאמור.

אסי מסינג: מה שמוצע כאן לתקן את סעיף 52(א) קטן, כך שהוא יכלול גם את עלות ההקמה, כפי שדובר עליה בסעיפים הקודמים לעניין דרישת הערבויות ואחרי סעיף קטן (א) לקבוע שהרשות רשאית לדרוש ערבויות לצורך הבטחת תשלום דמי הפצה הן מבעלי הזיכיונות והן מרשות השידור.

אסי מסינג: זה הסעיף הזה.

אסי מסינג: בסעיף קטן (ב) מה שקבענו זה שתנאי הערבויות או הבטוחות שייקבעו ועד אחרי המימוש שלהם הם יהיו זהים בין כלל המפקידים שלהם, שלא תהיה אפליה ביניהם.

אסי מסינג: לסעיף 53, שזה הסעיף שדיברנו עליו קודם לכן, לעניין קיזוז מהתמלוגים, זה השינויים שמתחייבים כתוצאה מהתיקונים האמורים והוספנו אפשרות לשר התקשורת, בהסכמת שר האוצר, לקבוע הוראות לעניין בדיקת הסכום שיבטיח שבאמת קוזזו עלויות ההקמה ולא מעבר לכך.

אסי מסינג: בסעיף 55 ו-63 יש פשוט התייחסות לענייני הזיכיונות וההוראות הנוספות וכל מה שהוספנו כאן זה גם את ההתאמה המתחייבת כתוצאה מהתוספות של סעיף 51(א) רבה ו-51(ב) רבה.

אסי מסינג: סעיף 100 עניינו תשלום התמלוגים ומה שעשינו כאן זה תיקון של סעיף קטן (ד) המדבר על כך שהרשות צריכה למסור לשר האוצר את הנתונים הדרושים לצורך חישוב סכומי התמלוגים המועברים והוספנו כאן 'וכן חישוב התשלומים שקוזזו מתוך התמלוגים'.

אסי מסינג: אחרי סעיף 100 הוספנו את סעיף 100(א) רבה שעניינו קביעת דמי הפצה שיהיו מחויבים לכלל הגופים והמנגנון הוא סך העלות הכרוכה בהפעלה והתפעול והתחזוקה של התחנות כשהוא מחולק במספר הגופים שמפיצים על אותו מערך.

אסי מסינג: סעיף 101 וסעיפים 102 ו-102(ב) הם סעיפים שקשורים לשימוש בדמי הזיכיון ודמי הרישיון והתאמה שלהם לעניין של דמי ההפצה והאפשרות להפעלת פקודת מסים וגבייה לגבי דמי ההפצה עצמם.

תומר קרני: לגבי הערבויות בסעיף 52(א)(1).

תומר קרני: היינו סבורים שכל הנושא של הערבויות לאו דווקא צריך להיכנס פה בחקיקה, אלא בהסכמים שיהיו בין רשות השידור לרשות השנייה.

תומר קרני: זה דבר אחד.

תומר קרני: דבר שני, היה כאן גם ערוץ הכנסת, תיכף אנחנו גם נשמח לשמוע הסבר מדוע ערוץ הכנסת לא מחויב לתת ערבויות ורשות השידור, לעומת זאת, שהיא גם גוף ציבורי, כן מחויבת לתת ערבויות.

תומר קרני: דבר שלישי שיש לנו הערה זה לגבי זה שתנאי הערבויות והבטוחות יהיו זהים.

תומר קרני: אני לא בטוח שצריך לקבוע תנאים זהים.

תומר קרני: אנחנו גוף ציבורי, אני לא יודע אם זה צריך להיות זהה לתנאים שיש על גופים פרטיים.

תומר קרני: לכל הפחות שיהיה איזה שהוא---

גלעד ארדן: גם גופים פרטיים לפעמים לא מצליחים לשלם משכורות, גם אתם לפעמים לא מצליחים.

תומר קרני: אבל כסף לספקים וכסף לרשות השנייה אנחנו כן.

גלעד ארדן: יושב ראש הרשות אומר כל הזמן שאתם אוטוטו חדלי פירעון, אז איך אתה רוצה שנגיד דברים שונים?

תומר קרני: וחוץ מזה שאין כאן שום מנגנון.

תומר קרני: גם אם תגיד שרשות השידור צריכה לתת ערבויות, אין כאן שום מנגנון של איזה שהיא הסכמה או תיאום.

תומר קרני: זו פשוט החלטת הרשות השנייה ואנחנו כפופים לה בין אם זה אפשרי ולא אפשרי, וכאן חייבת להיות הסכמה שלנו, לכל הפחות.

גלעד ארדן: אבל ההחלטה שלהם צריכה להיות זהה לגביכם ולגבי אלו שתחת פיקוחם, כתוב 'ובלבד שתנאי הערבויות יהיו זהים לגבי כלל מפקידי הערבות'.

תומר קרני: אני לא יודע, בנוסח הקודם היה גם ערוץ הכנסת בנוסח הזה והשוויונות---

גלעד ארדן: אל תעבור לי להערה אחרת עכשיו, אנחנו נשארים בהערה הראשונה.

תומר קרני: אז אני אומר, אני לא בטוח שגוף ציבורי, בהיותו גוף ציבורי, צריכות להיות ערבויות זהות כמו גופים פרטיים.

גלעד ארדן: בסוף אתה תשיב, מר חיים פרננדס.

גלעד ארדן: לכל הסעיפים שהוקראו, מהתיקון בסעיף 52 עד התיקון בסעיף 101, כולל.

הדס פלד: לתיקון של סעיף קטן (ב) הוסיף 'או עלויות הקמה כאמור בסעיף 51(א) רבה (יא)', כאשר קודם שמענו שבעצם הזכיינים לפי חוק הרשות השנייה לא יממנו את עלות ההקמה, לכן אין צורך בערבויות לצורך עלות ההקמה, הגם שמהניסוח אנחנו למדים שבעצם קיימת חובה להפקיד ערבויות, זה אפילו לא נתון לשיקול דעתו של אף אחד.

הדס פלד: לכן אנחנו מבקשים להוריד את התיקון לסעיף (א).

גלעד ארדן: יש לכם ערבויות לתשלום התמלוגים, מר מנשה סמירה?

מנשה סמירה: יש לנו ערבויות של הזכיינים.

גלעד ארדן: אז למה צריך עוד ערבויות?

גלעד ארדן: הרי ממילא אתם את הכסף לוקחים מהתמלוגים.

גלעד ארדן: אז אם יש לכם ערבות לעניין התמלוגים---

חיים פרננדס: הערבות היא כנגד התשלום---

הדס פלד: לא, אני מדברת כרגע על עלויות ההקמה, מר חיים פרננדס.

דנה נויפלד: זה סעיף קיים, זה פשוט מתוקן ביחס לתיקון שנעשה כאן.

דנה נויפלד: סעיף הערבויות כמו שהוא בסעיף 52 מתייחס גם ל---

גלעד ארדן: לא, אבל ב-(ג) כתוב שזה גם לתשלום דמי הפצה.

הדס פלד: ב' מדבר אך ורק על עלויות ההקמה ובאופן שבו קיימת חובה להפקיד ערבות.

דורון אבני: אז כאן שוב נכנסת ההערה המקדימה שלי בתחילת הדיון, אני חושב שבאמת לעניין עלות ההקמה אין כאן כוונה שהעלות, כרגע, שזה---

גלעד ארדן: כשזה יהיה עלות ההקמה לא צריך ערבויות.

דורון אבני: אבל בעתיד, ולכן זה סעיף כללי שילווה אותנו עוד שנים רבות, בעתיד שוב לאותה דוגמת משדר שציינתי, יכול להיות שידרשו ערבויות, לכן צריך להשאיר את זה לשיקול דעת.

דורון אבני: באמת צודקת עורכת דין פלד שצריך להשאיר את זה לשיקול דעת---

הדס פלד: לא, אני לא אמרתי את זה.

הדס פלד: אני ביקשתי למחוק את הסיפא שמבקשים להוסיף לסעיף ב'.

הדס פלד: אני לא ביקשתי להשאיר שיקול דעת.

דורון אבני: אני אומר שייתכן בעתיד, זה נכון שכרגע אנחנו לא צריכים ערבויות, כי אנחנו לא מתכננים לגבות מהזכיינים.

גלעד ארדן: אז בעתיד תביאו תיקון חקיקה, למה צריך עכשיו?

דורון אבני: הסעיף הזה עכשיו מייצר פלטפורמה שלפיה יפעל כל המערך הספרתי.

גלעד ארדן: אבל לעניין ההפצה, אנחנו משאירים את הערבויות, רק לעניין ההקמה.

גלעד ארדן: הקמה אתם לא צריכים, כי ממילא זה ממומן מהתמלוגים, על התמלוגים יש לכם ערבויות.

דורון אבני: לגבי מערך אנלוגי היום, אתה יכול לקבל ערבות מהזכיין.

דורון אבני: זה מה שאני אומר.

דורון אבני: יש מערך אנלוגי.

דורון אבני: מה הרציונל היה?

דורון אבני: לקחת את המערך האנלוגי, לצלם את ההסדר.

גלעד ארדן: אבל אנחנו מדברים על ההקמה.

גלעד ארדן: הוא כבר קם.

דורון אבני: היום המערך האנלוגי, כשהקימו אותו בשעתו ו---

גלעד ארדן: אבל לא הקימו אותו מדמי תמלוגים.

דורון אבני: בוודאי שהקימו אותו מתמלוגים.

גלעד ארדן: אוקי, אז היה ערבויות גם כאלה וגם כאלה?

דורון אבני: היה ערבויות הקמה.

דורון אבני: בשעתו מה שהיה זה שבאמת העתקנו.

גלעד ארדן: אז מה אתה רוצה להגיד?

גלעד ארדן: שאם אחרי שיקימו יהיה בעתיד צורך להקים עוד דברים---

דורון אבני: כן, יצטרכו עוד נדבך למערך הזה והאוצר יגיד 'אני את הנדבך הזה לא מממן מתמלוגים מראש' אז הוא מממן מתמלוגים בדיעבד, ואז צריך לקחת ערבויות, כמו שעשינו לפני 12 שנה.

גלעד ארדן: זה לא יהיה כרוך גם בהסכמה שלהם להקמות נוספות שדורשות עוד עלויות?

דורון אבני: לא, חוק הרשות השנייה היום מאפשר את זה, זה בשיקול דעת הרשות השנייה.

גלעד ארדן: טוב, אז אנחנו נשאיר את זה.

הדס פלד: חבר הכנסת ארדן, אי אפשר להשאיר את זה משום שכרגע זה אומר שבעצם ברגע שהחוק עובר, אנחנו אמורים להפקיד ערבויות למימון עלויות ההקמה.

גלעד ארדן: לא נכון, זה אומר שהיא רשאית.

הדס פלד: שעורכת דין בנדלר תאשר את זה, כי לפי הניסוח כרגע הסעיף בא ואומר שבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה יפקיד בידי הרשות ערבויות להבטחת המימון כאמור בסעיף 51 או עלויות ההקמה כאמור בסעיף 51(א)(יא).

הדס פלד: זה אומר שאנחנו אמורים להפקיד ערבויות.

גלעד ארדן: או.

הדס פלד: או?

הדס פלד: אז אנחנו ב'או'.

הדס פלד: כי ברגע שיש עלויות הקמה ל---

אתי בנדלר: מה שאומרת במלים אחרות עורכת דין פלד זה שאין כאן שיקול דעת, חובה להפקיד ערבויות.

גלעד ארדן: הבנתי.

גלעד ארדן: במידה ותדרוש זאת הרשות, והרשות מצהירה לפרוטוקול שלגבי המערך הנוכחי והקמתו, אין בכוונתה לדרוש.

אתי בנדלר: זאת אומרת שמתקנים את הסעיף ואומרים 'בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה יפקיד בידי הרשות לפי דרישתה'.

אתי בנדלר: להוסיף 'לפי דרישתה' והם מצהירים שהם לא ידרשו.

גלעד ארדן: רק על ההקמה, רק על (א).

הדס פלד: אם ההקמה לא דורשת את זה, למה צריך את זה?

הדס פלד: אם התכנית הכלכלית שהגשתם לא, אז הסעיף מיותר.

גלעד ארדן: הוא לא מיותר.

גלעד ארדן: אני לא מוכן לחזור על זה עוד פעם, זה לא מיותר, הסביר את זה אבני באריכות ואם מישהו לא הקשיב, זה בעיה שלו.

דורון אבני: סעיף 53 בחוק העיקרי הוא סעיף מרכזי פה מכיוון שהוא מתייחס לנושא הקיזוז, מה רשאית הרשות לקזז מתוך עלויות ההקמה ולכן עכשיו התיקון שהוסף כאן מתייחס לכך שאנחנו רשאים לקזז רק את עלות ההקמה כאמור בסעיף 51(א), בעוד שבפועל זה רחב יותר מ'רק עלות ההקמה'.

דורון אבני: אני רק אצטט איך זה מנוסח היום, בחוק העיקרי, 'תשלומים ששילם בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה למימון תחנות שידור כאמור בסעיף 51 למעט תשלומים בעד הפעלתן, תפעולן ותחזוקתן של תחנות השידור'.

דורון אבני: זו ההגדרה היום, כשבעצם אנחנו רוצים לקחת בדיוק אותו דבר ולהחיל לגבי התחנות הספרתיות.

דורון אבני: אני רק אתן דוגמה אחת שלא נכנסת לניסוח שהוצע כאן, למשל התכנון.

דורון אבני: אין מחלוקת שהתכנון כאן מקוזז מהתמלוגים, הזכיינים לא ישאו בו, התכנון לא נכנס לתוך עלות ההקמה, כי סעיף 51 בהגדרה---

גלעד ארדן: למה לא אימצתם את אותו ניסוח, עורכת הדין נויפלד?

דנה נויפלד: אני פעם ראשונה שומעת את זה.

דורון אבני: ההערה היא שבעצם סעיף 53 לחוק העיקרי, יש שם ניסוח מאוד ברור בשתי השורות הראשונות לגבי אותם סכומים שמותרים בקיזוז.

דורון אבני: לגבי המערך האנלוגי.

דורון אבני: צריך בעצם לקחת את אותן שתי שורות---

גלעד ארדן: אני אסביר את זה.

אסי מסינג: המימון וההגדרה של עלות ההקמה הן הגדרות שהן כמעט זהות לחלוטין.

גלעד ארדן: הן כמעט, אבל הן לא.

גלעד ארדן: מה?

גלעד ארדן: יש הבדל.

גלעד ארדן: הוא צודק.

גלעד ארדן: תקשיב רגע, עורך דין מסינג, כאשר אתה אומר במצב היום 'תשלומים ששילם בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה למימון', אז זה רחב, ואתה מחריג מזה דברים ספציפיים שכרוכים בהפעלה השוטפת.

גלעד ארדן: נכון עד כאן?

גלעד ארדן: פה אתה כתבת רק על ההקמה, ואז יבואו---

אסי מסינג: ההקמה והתכנון.

אסי מסינג: מה שהערת למשל לעניין התכנון מופיע במפורש.

דורון אבני: אני אומר עוד פעם, הרי תמיד בפרשנות מסתכלים על הנוסח הקיים של החוק.

דורון אבני: יש לנו נוסח מאוד מדויק---

גלעד ארדן: אכפת לך לקחת את אותו נוסח?

אסי מסינג: אבל הוא קיים, אנחנו רק הורדנו ממנו את ההפעלה שנכנסת למסגרת דמי ההפצה.

דורון אבני: כל מה שאני אומר, בצורת ניסוח כזו או אחרת, שהיועץ המשפטי של הוועדה או שמשרד האוצר יעשו, לקחת את אותו ניסוח---

אסי מסינג: אבל הוא קיים כרגע.

דורון אבני: הוא לא קיים.

אסי מסינג: עלות ההקמה לעומת ההגדרה של מימון כפי שהיא מופיעה ב-51(א).

אסי מסינג: אנחנו צריכים להפנות להגדרה של עלות הקמה.

דורון אבני: 'וכן תשלומים ששילם בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה', אבל בעצם אם היינו רוצים, נכון שניסוחית זה לא נכון, היינו צריכים לכתוב כאן 'בעד מימון תחנות שידור כאמור בסעיף 51(א) רבה, למעט תשלומים בעד הפעלתן, תפעולן ותחזוקתן', כדי לחזור בדיוק על אותו ניסוח שקיים היום בחוק העיקרי.

דורון אבני: אז נכון שחקיקתית לא נכון לעשות את זה, אבל אפשר למצוא לזה פתרון ניסוחי אלגנטי, ונתתי את הדוגמה של תכנון.

אסי מסינג: תכנון מופיע בהגדרה של עלות הקמה.

דורון אבני: איפה הגדרה של עלות הקמה?

אסי מסינג: 'כלל התשלום בעד תכנון והקמה של תחנות שידור ספרתיות ולרבות תשלום בעד.

אסי מסינג: ..', אני אקרא את כל הסעיפים שיש?

גלעד ארדן: טוב, בסדר, הם צודקים.

גלעד ארדן: ואם עד היום לא נזכרת בזה כשהגדירו מה זה עלות הקמה, אז זה מאוחר יותר.

אסי מסינג: הסעיף האחרון, סעיף קטן (יב).

גלעד ארדן: עוד הערות?

אתי בנדלר: אני ביקשתי גם מחשב הכנסת לרדת לכאן, כדי לא לבלבל את הנוכחים עם הכובע שלי, אבל כיוון שהוא עדיין לא הגיע, אני אתחיל.

אתי בנדלר: היתה כאן טעות בתפיסה כשניסחו את הצעת החוק בלי להידבר בכלל עם הכנסת לצורך ערוץ הכנסת, כשיצאו מתוך הנחה שמי שמפיץ את שידורי ערוץ הכנסת זה ערוץ הכנסת, דהיינו, מי שנבחר במכרז להפיק את שידורי הכנסת ולא כך הדבר.

אתי בנדלר: ערוץ הכנסת הוא גוף משדר בלבד.

אתי בנדלר: מי שדואג להפצת שידורי הכנסת זו הכנסת עצמה, היא נושאת בעלות ישירות מול מי שמפיץ את שידורי הכנסת, כרגע זה הפצה באמצעות הלוויין מול חברה מסחרית שאנחנו משלמים לה כספים.

אתי בנדלר: משמדובר בכנסת, הכנסת היא גוף של המדינה וכידוע המדינה לא גובה מרשויות השלטון שלה ערבויות ובטוחות אחת מהשנייה.

אתי בנדלר: הדבר אסור, הדבר לא מקובל.

אתי בנדלר: משרד ממשלתי אחד לא מפקיד ערבויות או בטוחות בידי משרד אחר.

גלעד ארדן: אז למה שרשות השידור כן תיתן?

אתי בנדלר: אני לא נכנסת כרגע למעמדה של רשות השידור מול הרשות השנייה, אני מדברת כרגע שלא ייתכן שגוף כמו הרשות השנייה ייטול ערבויות או בטוחות מהמדינה.

אתי בנדלר: זה דבר שלא קיים.

אתי בנדלר: באותה מידה הם ירצו בטוחות לזה ש---

חיים פרננדס: אני אתייחס בקצרה, למרות שאני חושב שזה עניין שבמידה רבה נוגע גם לרשות השנייה שאמורה להקים ולנהל את כל המערך הזה.

חיים פרננדס: אני חושב שאם אנחנו רוצים להבטיח שהתהליך הזה יקרה ויקרה נכון, מדובר פה על תהליך שגם אמור להימשך הרבה מאוד שנים, מאוד סביר, מאוד לגיטימי, מאוד מידתי שהרשות השנייה תבקש ערבויות כנגד עלויות ההפצה השוטפות.

חיים פרננדס: זה נכון ביחס לזכיינים וגם נכון ביחס לרשות השידור כגוף שנהנה מאותו מהלך, מאותה פלטפורמה.

חיים פרננדס: אין שום סיבה להפיל על הרשות השנייה את כל הסיכונים ואת כל חוסר האיזון הזה בזה שכל ההתחייבויות הכספיות נופלות עליה ואין לה איזה שהיא ערבות מידתית, סבירה, שקולה, ביחס לעלות ההפצה.

חיים פרננדס: אני גם מניח שהמנהל הכללי של הרשות השנייה יגיד פה בעצמו, לא מדובר על ערבויות על כל תקופת השידורים, לא לעשר וגם לא לעשרים השנה הבאות.

חיים פרננדס: אלא לפרק זמן קצר.

חיים פרננדס: אני מזכיר שהמהלך הזה, בסופו של דבר, חוסך לרשות השידור לפחות 40 מיליון שקל בשנה.

חיים פרננדס: יש אומדנים מאוד סבירים כמה עולה להעמיד ערבות כזאת, מדובר בסכומים מאוד נמוכים, אז גם את העניין הזה הייתי הציע לגדר בתוך איזה שהיא פרופורציה.

גלעד ארדן: אולי האוצר ייתן ערבות לרשות השנייה בשם כל הגופים הממשלתיים ונפתור את העניין?

חיים פרננדס: זה יבוא בצו.

גלעד ארדן: לא, לאוכלוסיות חלשות, לגופים חלשים.

מוטי שקלאר: אני מסכים שהכל עניין של פרופורציה, אבל גם צריך להגיד קונטקסט.

מוטי שקלאר: כלומר רשות השידור עכשיו הולכת למהלך שהיא צריכה להשיג מאות מיליוני שקלים לטובת הרפורמה וחלק מזה זה להעמיד ערבויות.

גלעד ארדן: אני במקומך הייתי מבקש מהמדינה, ממשרד האוצר, במסגרת הסיוע לתת גם ערבות.

מוטי שקלאר: אני לא מקבל את ההסבר של מר פרננדס לעניין הזה.

מוטי שקלאר: אי אפשר להתעלם מהמצב של רשות השידור ולהגיד 'אוקי, בוא נשים עליה עוד ערבויות'.

מוטי שקלאר: זה אחד.

מוטי שקלאר: שתיים, בהתייחס למה שאמר תומר, אני לא מבין, אם יש ועדת תיאום, אם לא נשב---

גלעד ארדן: תרשה לי רגע לשאול שאלה, על פי התכנית העסקית, האם הכנסת תחליט שערוץ הכנסת זה, באיזה סכום מדובר לעלות הפצה?

גלעד ארדן: 2 מיליון.

מנשה סמירה: מדובר על 1.2 מיליון דולר לשנה.

מנשה סמירה: נכון להיום 4 מיליון שקל בשנה.

גלעד ארדן: כמה עלות, אדוני חשב הכנסת, של ערבות בנקאית על 4 מיליון שקלים לשנה?

אבי לוי: אני מניח שזה יעלה משהו כמו 4 פרומיל מהסכום הזה, אבל אנחנו מעולם לא הוצאנו ערבות בנקאית ל---

מנשה סמירה: כבוד היושב ראש, יש לנו הצעה.

מנשה סמירה: אני רואה שהבעיה היא בעיה של כבוד, שערבויות ועניינים.

מנשה סמירה: יש לי הצעה.

מנשה סמירה: כשהכנסת קונה שירותים מחברת הלוויין, היא נותנת לה ערבות.

גלעד ארדן: לא , היא לא נותנת.

גלעד ארדן: היא לא נותנת ערבות לשום דבר.

אבי לוי: החוזה זה ערבות.

מנשה סמירה: יפה, אז אנחנו מציעים הצעה כזו כדי לפתור את הבעיה הזאת.

מנשה סמירה: בואו נוותר על ערבויות והתשלום יהיה לשנה מראש.

מנשה סמירה: מראש.

מנשה סמירה: מה זה 8 מיליון שקל לרשות השידור כשהיא עכשיו מגייסת 400 מיליון?

מנשה סמירה: 8 מיליון שקלים, זה סדר הגודל, גם הכנסת תשלם 4 מיליון מראש, ואז אנחנו נתגלגל בצורה הזו וזה פותר את הבעיה.

מנשה סמירה: ואז לנו יש שנה.

מנשה סמירה: אם מישהו חלילה לא ישלם, יש לנו שנה לבוא לוועדת הכלכלה ולהגיד, לקרוא אותו לסדר.

גלעד ארדן: מה הבעיה עם זה?

גלעד ארדן: זה גם לא בסדר?

אבי לוי: באופן עקרוני אין בעיה כשמדובר בגוף כזה, אבל מגופים אחרים אנחנו דורשים קרן.

גלעד ארדן: בסדר, אדוני בוודאי יודע שכשחברי כנסת שוכר לשכה פרלמנטרית, הכנסת הרבה פעמים משלמת מראש.

מנשה סמירה: דורון יסדיר את העניין, הרעיון הוא מראש, פיקדון חד פעמי שיתגלגל.

מנשה סמירה: זה הכוונה.

דורון אבני: הכוונה של המנהל הכללי היתה שונה, ודיברנו על זה עם הגופים האחרים.

דורון אבני: אם יש איזה גוף שיש לו בעיה על פי דין להמציא ערבות, אני לא מכיר בעיה כזאת, אבל אם יש דבר כזה, אין לנו שום מניעה שנקבל סכום של 1.2 או 2.4 מיליון דולר, עלות ההפצה השנתית, כפיקדון אצל הרשות השנייה שממנה היא תוכל לחלט כספים אם צריך, במקביל לתשלום השוטף של הכספים.

מוטי שקלאר: למה לא לסדר את זה בוועדת התיאום?

דורון אבני: צריך להבהיר נקודה מאוד חשובה.

דורון אבני: לא ייתכן---

מנשה סמירה: לאיזה רמת חשיפה אתם מצפים?

מנשה סמירה: אתם מצפים שאם חלילה רשות השידור לא תשלם בגלל בעיה כזו או אחרת, שאני אנתק אותו?

מנשה סמירה: הרי לא יעלה על הדעת.

גלעד ארדן: אבל אי אפשר לכפות על רשות השידור והכנסת לא, זה נראה לא טוב.

אתי בנדלר: למה לא?

אתי בנדלר: הבוקר קראתי בעיתון שהיועץ המשפטי לממשלה הורה לעיריית ירושלים להסיר מיד עיקולים שהיא הטילה על חובות המדינה לרבות משרד האוצר, בשל התיישנות דוחות חנייה, כי אין דבר כזה להפעיל סוג כזה של אמצעים נגד המדינה.

גלעד ארדן: מעמד הכנסת ומעמד רשות השידור לא זהה?

אתי בנדלר: לא, ודאי שלא.

גלעד ארדן: טוב, אז בואו נתקדם.

מוטי שקלאר: למה לא ניתן לכלול את זה בוועדת התיאום, כן תשלום מראש, לא תשלום מראש---

אתי בנדלר: ועדת התיאום לא דנה בכלל בסוגיית---

דורון אבני: הרי באים ואומרים פה לרשות השנייה, יש לנו בעיות כספיות קשות, שזה באמת המצב, לא צריך להגיד פה, אנחנו יודעים שרשות השידור על סף חדלות פירעון, זה מצד אחד, ומצד שני, 'אל תיקחו ערבויות', הרי זה לא מסתדר.

גלעד ארדן: אני לא משנה את זה.

גלעד ארדן: עוד הערות?

אתי בנדלר: הסעיף נשאר כשם שהיה, כשם שהוקרא על ידי עורך דין מסינג.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את סעיפים 4, התיקונים לסעיף 52(א), (ב), (ג), (ד), אחר כך סעיף 5 המתקן את סעיף 53, את סעיפים קטנים בו 1 ו-2 שמוסיף את סעיף קטן (ב), את סעיף 6, שמתקן את סעיף 55(ב), סעיף 7 מתקן את סעיף 63, סעיף 8 מתקן את סעיף 100(ד), סעיף 9 שמוסיף את 100(א) רבתי אחרי 100, סעיף 10 שמתקן את סעיף 101, סעיף 11 שמתקן את סעיף 102 וסעיף 12 שמתקן את סעיף 102(ב) רבה.

גלעד ארדן: מי בעד כל התיקונים שהוקראו והוסברו על ידי עורך דין מסינג ושחזרתי על הפירוט שלהם כרגע?

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: הסעיפים אושרו – פה אחד

אתי בנדלר: אני מזכירה שבפסקה 4 היה תוספת לסעיף 52.

אתי בנדלר: זאת אומרת שזה יהיה רק לפי דרישה.

גלעד ארדן: כן, והיתה גם הבהרה לפרוטוקול, של הרשות השנייה, שהיא לא תגבה בעד ההקמה ערבויות.

אסי מסינג: 'תיקון חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, תחילה, תחולה והוראות מעבר'.

אסי מסינג: 'סעיף קטן (א) – תחילתם של סעיפים 51 עד 53, 55, 63, 100 עד 102, ו-102(ב) רבה לחוק הרשות השנייה, כנוסחם בסעיף 106 לחוק זה, ביום תחילתו של חוק זה, בסעיף זה יום התחילה---

אתי בנדלר: סליחה, אתה כבר צריך לתקן 'ביום תחילתו של חוק זה' זה היה במקור מחוק ההסדרים ושם נקבע איזה שהוא תאריך תחילה וכיוון שזה לא חלק מחוק ההסדרים, אתה צריך להגדיר מה אתה מצפה שיהיה יום התחילה.

גלעד ארדן: לא, 11 חודש מיום---

אתי בנדלר: לא, יום התחילה של חוק זה, זה משהו אחר.

אתי בנדלר: החוק צריך להיכנס מיידי.

אסי מסינג: אבל יש לנו את 'האולם', אז נצטרך להגיד---

אתי בנדלר: אני צריכה בעצם רק את ה'ואולם'.

אסי מסינג: '1.

אסי מסינג: לעניין תחנת שידור קיימת, לתקופה שמיום התחילה (יום תחילתו של חוק זה) עד למועד הקובע כהגדרתו בסעיף 51(א)(2) לחוק הרשות השנייה, כנושאו בסעיף 106(2)(ג) לחוק זה, ימשיכו לחול הוראות סעיף 51(א) קטן לחוק הרשות השנייה, כנוסחו ערב יום התחילה'.

אסי מסינג: '2. א.

אסי מסינג: אין באמור בסעיף 51(א) קטן לחוק הרשות השנייה, כנוסחו בסעיף 106(2) לחוק זה, כדי להטיל על הרשות חובה לתכנן להקים או להפעיל בעצמה או באמצעות אחרים תחנות שידור ראשיות לשידורי טלוויזיה בשיטה אנלוגית לעניין שידורי הערוץ השלישי'.

אסי מסינג: 'ב.

אסי מסינג: בסעיף זה תחנת שידור קיימת, תחנת שידור ראשית לשידורי טלוויזיה בשיטה הספרתית שהיתה קיימת ערב יום התחילה, או תחנת שידור ראשית שמחליפה תחנת שידור כאמור.

אסי מסינג: תחנת שידור ראשית כהגדרתה בסעיף 51(א) קטן לחוק הרשות השנייה, הערוץ השלישי כהגדרתו בחוק הרשות השנייה, הרשות כהגדרתה בחוק הרשות השנייה'.

אסי מסינג: מה שאנחנו מציעים לעניין התחילה להתייחס במפורש למערך השידורים הקיים כיום ולהבהיר שתי הבהרות.

אסי מסינג: אחת, זה שערוץ שלישי לא ייראו מהתיקון שעשינו לסעיפים הקיימים היום בחוק שיש איזה שהיא חובה לשדר את הערוץ השלישי כרגע בשידור אנלוגי.

אסי מסינג: כלומר המשך השידורים במתכונת הקיימת ימשיכו בהתאם למתכונת כפי שהיא כרגע ולגבי המערך האנלוגי, כשיוקמו תחנות שידור חדשות, אז הם ייעשו בהתאם למנגנון הקיים בסעיפי החוק הקיימים היום, היינו סעיף 51 בעיקרו לחוק.

אסי מסינג: זה הסייגים שמוצעים לעניין של התחילה.

גלעד ארדן: נשמע הערות על זה.

גלעד ארדן: גמרת את 107, נכון?

גלעד ארדן: אסי מסינג: כן.

גלעד ארדן: מי בעד סעיף 107, כפי שהוקרא על ידי עורך דין מסינג?

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: הסעיף אושר.

גלעד ארדן: הסעיף אושר.

גלעד ארדן: סעיף 108.

גלעד ארדן: הוא שנוי במחלוקת, בעיני מי כן?

אתי בנדלר: הוא בעייתי במידת מה.

גלעד ארדן: קודם תקריא אותו.

אסי מסינג: 'תיקון חוק התכנון והבנייה.

אסי מסינג: בחוק התכנון והבנייה התשכ"ה-1965 בסעיף 1; 1.

אסי מסינג: אחרי ההגדרה 'מתקני דרך' יבוא 'מתקני תקשורת, תחנת הזנה לוויינית ותחנת שידור כהגדרתם בסעיף 1 לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990'.

אסי מסינג: '2.

אסי מסינג: בהגדרת תשתיות לאומיות, אחרי 'אתר לסילוק וטיפול בפסולת' יבוא 'מתקני תקשורת'.

אסי מסינג: ' המשמעות של התיקון הזה, המוצע לתקן את חוק התכנון והבנייה כך שניתן יהיה לעשות את הפעולות הנדרשות לצורך הקמת התשתית הן של הטלוויזיה הדיגיטלית והן של הרדיו הדיגיטלי באמצעות---

גלעד ארדן: איך הגענו לרדיו הדיגיטלי עכשיו?

אסי מסינג: באמצעות הוועדה שהוקמה לעניין חוק תכנון ובנייה, שזו ועדת התשתיות הלאומיות, כך שאם ראש הממשלה, שר האוצר ושר הפנים יבחרו לראות את זה כפרויקט לאומי, הם יוכלו לעשות כן.

גלעד ארדן: שלושתם ביחד?

אסי מסינג: כן.

אסי מסינג: הם צריכים להכריז במפורש ואז המשמעות היא שאם מכריזים את זה, אז ההליכים הללו עוברים---

זינה פרפליצן: אני מרכזת של תמ"א 36, תכנית מתאר ארצית לתקשורת.

זינה פרפליצן: הסעיף מטפל באופן רישוי של מתקני שידור שצריך להקים לצורך הפעלת המערך.

זינה פרפליצן: שמענו כאן שלצורך הפעלת כל המערך יהיה צורך בהקמת 15 מתקני שידור וכ-25 מתקני שידור קטנים, ככל הנראה.

זינה פרפליצן: לפי חוק תכנון ובנייה, לא ניתן יהיה להקים את המתקנים האלה בלי שיוצא היתר בנייה עבור כל אחד מהם, ולא ניתן להוציא היתר בנייה בלי שהוכנה תכנית מפורטת.

זינה פרפליצן: נכון לעכשיו, יש כמה אופציות להסדרת תכניות עבור מתקני השידור האלה.

זינה פרפליצן: אפשר ליזום תכנית ברמה מפורטת בסמכות ועדה מחוזית.

זינה פרפליצן: מקודמת במקביל תכנית מתאר ארצית, תמ"א 36 ב' שגם תאפשר להוציא היתרי בנייה ישר מכח התמ"א, ופה בחוק הזה מוצעת האופציה השלישית שתאפשר להכריז על מתקן שידור, במסגרת החוק, בתור תשתית לאומית בהסכמת ראש הממשלה, שר האוצר ושר הפנים וניתן יהיה לקדם תכנית בוועדה למתקנים לאומיים, שזה ועדה ליד המועצה הארצית שבדרך כלל תכניות כאלה מתקדמות בקצב מהיר יותר.

גלעד ארדן: יש בוועדה הזו ייצוג למשרד להגנת הסביבה?

זינה פרפליצן: יש.

זינה פרפליצן: יש.

גלעד ארדן: אבל בסופו של דבר זה החלטה של שלושת השרים.

זינה פרפליצן: כן, כל שר יכול להטיל וטו, אבל מה ששמענו כאן שמשרד התקשורת כנראה מתכוון לעשות שימוש בחוק הזה לא רק לצורך המערך הזה, כי קיבלנו נתונים מהרשות השנייה שלצורך הפעלת המערך הזה בעצם כל האתרים כבר מטופלים, נכון לעכשיו, יש טיפול בהסדרת סטטוטורית, הוגשו תכניות לוועדות המחוזיות הרלוונטיות ולחלק מהאתרים כבר יש היתרי בנייה והבנו שלצורך הפעלת המערך הספציפי הזה כנראה שלא יהיה שימוש בסעיף הזה, ואנחנו מאוד מבקשים להגביל את ההגדרה מה זה מתקן תקשורת.

גלעד ארדן: אבל אתם תוכלו להטיל וטו על שימוש בסעיף.

זינה פרפליצן: כן, אבל אנחנו לא יודעים איזה נסיבות פוליטיות יהיו ועל מה השרים יכולים להצביע.

זינה פרפליצן: אנחנו רוצים מאוד להבטיח שהרשימה של מתקני התקשורת, שיהיה ניתן להסדיר באמצעות הסעיף לחוק, שהיא תהיה סגורה ושלא תהיה פה אפשרות לקדם למשל מתקני שידור סלולריים, או כל מיני מכשירים.

גלעד ארדן: זאת אומרת שאתם מסכימים ובלבד שההגדרה כאן תהיה סגורה רק לעניין מתקני השידור.

גלעד ארדן: אבל למה אני צריך להכניס פה את הרדיו גם?

גלעד ארדן: רדיו אתם גם מסכימים?

גלעד ארדן: רדיו, אנחנו לא יודעים מה נדרש לזה.

זינה פרפליצן: רדיו אנחנו בגדול כן מסכימים, זה רק מדגים את הסוגיה שהשימוש בסעיף הזה יכול להיות רחב מאוד ואנחנו רוצים להבטיח---

גלעד ארדן: טוב, אני בינתיים רוצה להשאיר בלי הרדיו, ואם עד הישיבה הבאה תסבירו לי, תשכנעו אותי במה כרוך הרדיו---

אתי בנדלר: רק תחנות שידור להפצה ספרתית.

גלעד ארדן: כן, טלוויזיה.

דנה נויפלד: בלי קשר להתייחסות לרדיו, חשוב לי מאוד לסייע לחברתי במובן הזה שאני רוצה שאני רוצה להוסיף ולומר לפרוטוקול שלמען הדיוק וההיסטוריה שאין פה שום כוונה להחיל את זה על שום מתקן שלא נכנס לגדר חוק הרשות השנייה, ודאי ובוודאי לא מתקנים שמוסדרים בחוק התקשורת ואני אומרת באופן ברור שזה לא נועד להסדיר שום דבר שקשור לסלולר.

אתי בנדלר: כיוון שהוועדה היא לא ועדה שמתמחה בהליכי תכנון ובנייה, האם את יכולה במספר משפטים קצרים מאוד לומר איזה הליכים מקוצרים או שונים, ברגע שזה בסמכות ועדת התשתיות הלאומיות?

אתי בנדלר: מבחינת ההתנגדויות של הציבור, למשל.

גלעד ארדן: היא הסבירה, לא צריך להגיש לוועדה המחוזית שינוי תמ"א.

זינה פרפליצן: קודם כל, תכנית כזאת מוגדרת בתור תכנית מתאר ארצית ולגבי כל שלב של הטיפול בתכנית מוקצה פרק זמן מאוד מוגדר, 60 יום.

אתי בנדלר: האם מבחינת יכולת הציבור להגיש הסתייגויות או התנגדויות לאותה תכנית, יש אותו הליך כמו אם זה היה הולך במסלול הרגיל לפי חוק התכנון והבנייה?

זינה פרפליצן: כן.

זינה פרפליצן: התכניות האלה הן מפורסמות בחמישה עיתונים להשגות הציבור ויש יכולת לציבור להגיש את ההתנגדות שלו.

גלעד ארדן: טוב, אז אתם רק תתנו נוסח מטעמכם שיבהיר בדיוק שמדובר רק במתקני תקשורת.

גלעד ארדן: תגישו נוסח שמתקן את זה ומוחק את עניין הרדיו הדיגיטלי.

גלעד ארדן: אם תשכנעו אותי עד הישיבה הבאה, אני אבקש לפתוח את הסעיף ונוסיף את מה שאתם רוצים.

זינה פרפליצן: אנחנו מבקשים הגדרה ברורה, לא הפנייה לשלושה-ארבעה סעיפים בחוק הרשות השנייה.

זינה פרפליצן: אנחנו מבקשים להגדיר מה זה בדיוק, שההגדרה תהיה ברורה מאוד.

אתי בנדלר: אני חושבת שאת צודקת לחלוטין.

גלעד ארדן: תודה, אז אתם תביאו את ההגדרה המדויקת.

גלעד ארדן: העיקרון שאני מאשר כרגע הוא שמה שייכלל כאן זה רק מתקני תקשורת לצורך שידורי הטלוויזיה הספרתיים.

גלעד ארדן: אושר סעיף 108 על פי הצמצום שהסברתי.

גלעד ארדן: אושר סעיף 108

אסי מסינג: סעיף 109 הוסיף, לאור הערות רשות השידור והבקשה שלהם שהוועדה נענתה להכנסת הפסקת השידור האנלוגי גם בחוק רשות השידור.

אסי מסינג: מדובר בנוסח שאנחנו מציעים אותו, לאור בקשת הוועדה.

אסי מסינג: 'תיקון חוק רשות השידור'---

גלעד ארדן: כן, אבל אתה יכול כבר לעשות את ההתאמות, כמו שעשינו קודם.

אסי מסינג: כן.

אסי מסינג: 'בחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965, אחרי סעיף 44(ד) רבה יבוא 'הפסקת שידורי הטלוויזיה בשיטה האנלוגית עוברים ל-4(ה) רבה (א) קטן, קליטתם והפצתם של שידורי טלוויזיה בשיטה האנלוגית, ייעשו 18 חודשים מהמועד הקבוע כמשמעותו בסעיף 51(א)(2) לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו התש"ן-1990, ובלבד שלציבור יש אפשרות זמינה לרכישת ציוד לקליטת שידורי טלוויזיה בשיטה הספרתית וכן נקבע הצו לפי סעיף 51(ג) רבה לחוק הרשות השנייה'.

אסי מסינג: התוספת הנוספת, רק צריך להוסיף לכאן התאמה כמובן בהנחה שרשות השידור עולה על הפלטפורמה.

אסי מסינג: צריך להוסיף את התיקון הזה לסעיף הזה.

אסי מסינג: '(ב) על אף הוראות סעיף קטן (א) הרשות רשאית להאריך את התקופה האמורה בסעיף קטן (א) לתקופה נוספת שלא תעלה על 6 חודשים, כי דחייה כאמור נדרשת בשל שיקולים של טובת הציבור, או שמתקיימים טעמים אחרים המצדיקים דחייה כאמור'.

גלעד ארדן: הערות?

גלעד ארדן: יש פה מישהו מלשכת המסחר?

דן למפרט: הציוד הוא ציוד מסחרי רגיל, המוכר בהרבה מדינות, והעלות שלו היא מאוד זולה ובאותו רגע שהנושא יהיה רלוונטי, אז מן הסתם כוחות השוק יכתיבו את המחיר.

דן למפרט: היום העלות נעה בסביבות 100 דולר, ציוד דומה, ויש להניח שכוחות השוק והתחרות יורידו את העלויות בצורה משמעותית.

גלעד ארדן: טוב.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את סעיף 109 שמוסיף את סעיף 44(ה) רבה.

גלעד ארדן: מי בעד? תודה.

גלעד ארדן: אושר.

גלעד ארדן: הסעיף אושר.

גלעד ארדן: בעצם כל סעיפי החוק אושרו.

גלעד ארדן: מה שנותר לנו זה לקיים את הרוויזיה שנתבקשה.

גלעד ארדן: עד לרגע זה הרוויזיה היחידה שנתבקשה היא לגבי סעיף 51(א)(1).

גלעד ארדן: אני רק רוצה שיירשם בפרוטוקול שאני מבקש מחברי הכנסת, למי שרוצה להגיש עוד בקשות לרוויזיה, לעשות את זה ביומיים-שלושה הקרובים, כי הכוונה היא ביום שלישי הבא לקיים את כל הרוויזיות ולסיים את הליך ההכנה לקריאה השנייה והשלישית.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: הישיבה נעולה.