ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 460, 2008-01-15 13:45

גלעד ארדן: אני מבקש לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: זה הדיון הראשון שאנחנו מקיימים בהצעת חוק רשות השידור (תיקון מס' 18), התשס"ח-2008, שמטרתה לתקן את חוק רשות השידור ולהציג מבנה חדש לרשות.

גלעד ארדן: אנחנו מקווים שכל הצעדים שמתבצעים בעת האחרונה בממשלה ובכנסת, במגעים ובמשא ומתן עם עובדי רשות השידור ועם הנהלת רשות השידור, יביאו לתוצאה המיוחלת – הצלת השידור הציבורי ושיפור משמעותי במצבה של רשות השידור.

גלעד ארדן: אתמול השלמנו את הליך החקיקה להקפאת הפחתת האגרה כדי לנסות לעזור בזמן הקרוב לתזרים המזומנים של רשות השידור, אבל זאת רק רגל אחת, כמובן.

גלעד ארדן: הרגל השנייה היא הגעה להסכמים עם עובדי רשות השידור ועם הוועדים על תנאי הפרישה, הסכמי הפרישה, שאף אחד מאתנו לא רוצה לראות אותם אבל בלית ברירה וכדי להציל את רשות השידור אין ברירה אלא להגיע אליהם.

גלעד ארדן: הרגל השלישית היא הצעת החוק שמונחת כאן לפנינו, כדי שרשות השידור תוכל לצאת לדרך חדשה.

גלעד ארדן: אני מבקש למסור כאן את התנצלותו של השר הממונה על רשות השידור, השר יצחק הרצוג, שפועל רבות בעניין, אבל היום, מכיוון שקבעתי בדחיפות את הישיבה הזאת כדי להתחיל את הדיון בהצעת החוק המורכבת, הוא נמצא בסיור בצפון הארץ ולא יכול היה להשתתף אתנו.

גלעד ארדן: אבקש בדיון היום לשמוע התייחסויות כלליות לנוסח שמונח בפניכם.

גלעד ארדן: לא נתחיל היום בקריאת הסעיפים מכיוון שמדובר בחוק ארוך ומורכב.

גלעד ארדן: נשמע הערות כלליות.

גלעד ארדן: כל מי שמעוניין לדבר יירשם אצל מנהלת הוועדה ועל-פי סדר הרישום תינתן זכות דיבור.

גלעד ארדן: בראשית הדברים אבקש כמובן להציג את העקרונות של הצעת החוק.

משה גביש: נמצאת כאן היועצת המשפטית של שר הממונה על רשות השידור, שהיא במקרה גם היועצת המשפטית של משרד ראש הממשלה, ונמצאת כאן גם היועצת המשפטית של רשות השידור.

משה גביש: אני אדבר לא על הצד המשפטי.

משה גביש: לחוק הזה יש חמש מטרות עיקריות.

משה גביש: מטרה אחת היא הגברת עצמאות הרשות וצמצום התלות בדרג הפוליטי.

משה גביש: גם בחוק שמוצע עכשיו – ואפשר כמובן לבחון אם זה מספק או לא מספק – אין ספק שמרחיקים את הרשות מהשפעות פוליטיות.

משה גביש: מטרה שנייה היא התאמת פעילות הרשות לשינויים שחלו בתחום התקשורת.

משה גביש: צריך לזכור שחוק רשות השידור הקיים ותיק מאוד ולא עבר את השינויים שניתן היה לצפות בשוק דינמי כזה.

משה גביש: חוק רשות השידור נחקק ב-1965 ולא הותאם לשינויים שחלו בתחום התקשורת במשך למעלה מ-40 שנים.

משה גביש: המטרה השלישית היא הבטחת ניהולה התקין של הרשות.

משה גביש: יש שם קביעות איך הרשות צריכה להתנהל.

משה גביש: המטרה הרביעית היא הגברת השקיפות של פעילות הרשות בפני הציבור.

משה גביש: המטרה החמישית, שנגזרת מן הניהול התקין, היא מינוי והפסקת כהונה של בעלי תפקידים מרכזיים ברשות.

משה גביש: הגברת עצמאותה של רשות השידור – הכוונה שתוקם מועצה בעלת מאפיינים של דירקטוריון, שתחליף את המליאה והוועד המנהל.

משה גביש: בניגוד למצב היום, שהמועצה היא בעצם המלצת שר וממשלה, כעת ועדת מינויים מקצועית בראשות שופט תקבע את החברים.

משה גביש: במקום 31 חברים, כפי שקיים היום, פורום שקשה מאוד לנהל איתו כל גוף, במועצה יהיו 13 נציגים.

משה גביש: תפקידי המועצה הם התוויית מדיניות ופיקוח על יישום המדיניות; אישור התקציב השנתי ולוחות השידורים; קביעת מבנה ארגוני ותנאי העסקה של העובדים.

משה גביש: באשר להתאמת פעילות הרשות לשינויים שחלו בתחום התקשורת – תהיה הגדרה מורחבת של "שידורים" שתכלול גם שידורים אינטראקטיביים.

משה גביש: דיברו על האינטרנט ותחומי מדיה חדשים אחרים, כמו מדיה סלולרית, שהיום אין להם שום אזכור בחוק.

משה גביש: הגדרת מטרות הרשות כפי שהממשלה, ובוודאי בסופו של דבר הכנסת, תראה אותן.

משה גביש: הבטחת הניהול התקין – מדובר על רואה חשבון, ועדת ביקורת, יועץ משפטי ומבקר, דברים שחלקם קיימים גם היום.

משה גביש: הרשות תמסור דיווח שנתי לציבור, והמנהלים ברשות ימונו לא על-ידי גורם אחד.

משה גביש: היום ברשות השידור יש אנומליה, שגם היושב-ראש והוועד המנהל וגם המנכ"ל ממונים על-ידי הממשלה.

משה גביש: על-פי הצעת החוק לא רק מועצת הרשות אלא גם המנכ"ל ימונו בדרך שאין לה זיקה פוליטית.

משה גביש: אלה העקרונות העיקריים בהצעת החוק שמונחת בפני הוועדה.

גלעד ארדן: אני מבקש מן היועצת המשפטית של משרד ראש הממשלה להציג את עקרונות הצעת החוק.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני יכול להעיד מניסיוני האישי, כחבר המליאה לשעבר ויושב-ראש ועדת הביקורת שלה, שאכן קשה מאוד לנהל גוף של 31 חברים.

שלומית ברנע פרגו: באופן עקרוני הצעת החוק מתבססת על עקרונות דוח ועדת דינור, שבראשה עמד מר רענן דינור בעת שהיה מנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שלומית ברנע פרגו: בוועדה היו שותפים חברים שונים ממשרדי הממשלה ונציגי ציבור.

שלומית ברנע פרגו: כפי שאמר יושב-ראש רשות השידור, היא באה לעגן מבנה אחר של רשות השידור, באופן שידמה ככל הניתן למבנה של דירקטוריון, כדי לאפשר גם גמישות ניהולית וגמישות תפעולית וכדי לעקר ככל הניתן את ההשפעות הפוליטיות על השידור הציבורי.

שלומית ברנע פרגו: ברשותכם, אבקש מעו"ד אבי חליבה מן הלשכה המשפטית במשרד ראש הממשלה, שליווה את החוק מקרוב, להציג את העקרונות המשפטיים.

גלעד ארדן: אולי מוגזם במצבה של רשות השידור לבקש את זה, אבל לדיון הבא הייתי מבקש שתכינו מצגת, שתוקרן בפנינו, שתסקור את תמצות העקרונות.

גלעד ארדן: מכיוון שמדובר בהצעה ארוכה ומורכבת חשוב שחברי הכנסת והנוכחים יבינו את המשמעות של הצעת החוק.

שלומית ברנע פרגו: נכין מצגת כזאת.

אבי חליבה: כפי שנאמר בדברי ההסבר להצעת החוק, אנו מציעים בהצעת החוק הזאת מספר שינויים.

אבי חליבה: השינוי הראשון הוא במנגנון הבחירה, מנגנון המינוי של מועצת הרשות, הדירקטוריון שאמור להחליף את הגופים שמכהנים כיום – מליאת רשות השידור והוועד המנהל.

אבי חליבה: השינוי השני יאפשר ניהול שוטף, מקצועי יותר, של התכנים ברשות השידור על-ידי מנכ"ל רשות השידור ועל-ידי גורמי השידורים השונים – מנהלי הטלוויזיה והרדיו.

אבי חליבה: זה נועד לאפשר ניהול מקצועי יותר, פחות תלותי, ולהבטיח עצמאות מקצועית.

אבי חליבה: מציעים להקים מנגנונים ולעגן מנגנונים קיימים שאמורים להיות שומרי-סף ולהבטיח ניהול תקין של הרשות – מבקר פנים, ועדת ביקורת, רואה חשבון מבקר וכמובן מעמד של יועץ משפטי, שקיים היום וברצוננו לעגן אותו.

אבי חליבה: כפי שאמר יושב-ראש רשות השידור, המטרה להתאים את רשות השידור לשינויים בשוק התקשורת באופן שהשינויים המוצעים יוכלו לאפשר לרשות השידור לתת מענה הן לשידור ציבורי, על כל המשמעות הציבורית שבו, והן לאפשרות להתאים עצמו להיבט המקצועי של התקשורת הרב-ערוצית ולשינויים הטכנולוגיים.

אבי חליבה: כחלק מן הרצון שלנו לאפשר ניהול מקצועי יותר לגורמי הרשות, הכוונה לאפשר גמישות נכונה יותר בניהול כוח-האדם של הרשות – מינויים בצורה מקצועית יותר ויכולת העברה מכהונה.

אבי חליבה: הדבר האחרון שביקשנו לעשות בהצעת החוק, לאפשר שקיפות מלאה יותר לניהול הקיים ברשות השידור באמצעות פרוטוקולים ודברים נוספים שיהיו פתוחים לציבור.

משה גביש: אני מבקש להעיר הערה אחת.

משה גביש: שלא תעלה מחשבה שהיום רשות השידור היא גוף שכל הדברים הללו לא קיימים בו.

משה גביש: קיימת ועדת ביקורת, קיימת מבקרת, קיימת יועצת משפטית וקיימת מליאה, מקיימים דיונים ונרשמים פרוטוקולים, וישיבות המליאה פתוחות היום על-פי החוק לציבור.

משה גביש: שלא יישמע מכל מה שנאמר כאן שבאים לאיזו מדינת שממה שאין בה כלום.

משה גביש: יש הרבה בעיות, החוק בא לפתור הרבה בעיות, אבל שלא תיווצר כאן תחושה שבוראים מחדש גוף שעד היום לא היה קיים, או שלגוף הזה אין שום אורגן מנהלי שמשתתף בהנהלתו.

אחיה גינוסר: נראה שהחוק בא ליצור גם כמה בעיות, לא רק לפתור.

גלעד ארדן: לא הוצג די פירוט על השינויים המוצעים בהצעת החוק.

גלעד ארדן: אמרו שבמועצה יהיו 13 חברים במקום 31, אך פרט לכך לא הוצגו כאן פרטים נוספים, מעבר לרמה הכללית.

משה גביש: אמרתי את העקרונות, נדמה לי שמניתי את כולם.

משה גביש: אולי אכנס קצת יותר לפירוט.

משה גביש: כבר בסעיף ההגדרות (סעיף 1) נקבע ש"שידורים" יהיו לא רק שידורים באמצעות הטלוויזיה.

משה גביש: אנחנו מכירים בעובדה שיש אינטרנט ויש סלולרי.

משה גביש: היום הרשות לא יכולה לבצע את הדברים הללו, או שהיא יכולה בספק, מה שחל על השידורים הקיימים בטלוויזיה לא חל גם עליהם.

משה גביש: זה בא להתאים כבר בסעיף ההגדרות את הכללת המדיה החדשה והשינויים בשוק התקשורת.

משה גביש: בסעיף 3, שהוא הסעיף הכי מהותי בתיקון החוק, מונים מחדש את מטרות השידור הציבורי.

משה גביש: אני מניח שבוועדה יתקיימו דיונים מעמיקים על הסעיף הזה, שקובע את מטרות רשות השידור ומטרות השידור הציבור.

משה גביש: ועדה של הכנסת היא בדיוק המקום המתאים לבחון האם מה שהגדרנו כמטרות השידור הציבורי אכן נכון, האם אלה העניינים המרכזיים שצריכים להופיע.

משה גביש: אנו קובעים כאן שמטרות רשות השידור "לקיים את השידורים בתחומי החברה, החינוך, הכלכלה, המדיניות, התרבות, האמנות, המדע, מורשת ישראל, הבידור והספורט במטרה – (1) לשקף את המציאות ואת ההוויה החברתית, בישראל ובעולם; (2) לשדר מידע אמין; (3) להרחיב את ההשכלה ולהפיץ דעת; (4) לקיים שידורי איכות;"

גלעד ארדן: עד היום לא נדרשתם לשדר מידע אמין?

משה גביש: עד היום לא נקבעה חובה כזאת בחוק.

גלעד ארדן: פשוט טרחת להבהיר שגם לפני התיקון לחוק הדברים פעלו.

גלעד ארדן: הלכתי עם ההבהרות שלך.

משה גביש: בסוף הדברים אחזור שוב על ההבהרה.

משה גביש: כפי שאמרתי קודם, זה לא אומר שעד היום לרשות לא היו מטרות.

משה גביש: יש כאן הגדרה מחודשת, ואני בהחלט סבור שלאחר 42 שנים שהחוק קיים יש מקום שכנסת ישראל, או לפחות הוועדה, תדון אם המטרות הללו נכונות, והאם הן המטרות העיקריות.

משה גביש: זה באמת אחד הדברים המרכזיים בצד הערכי, לא בצד של אופן מינוי מנכ"ל ואופן הקמת מועצה, אלא לקבוע את מטרות השידור הציבורי.

אליהו גבאי: אבל חשוב לא פחות מי שמים שם.

אליהו גבאי: אם יש שם אנשים בעלי אינטרסים ואליטיסטים אז גמרנו עם רשות השידור, הפכנו אותה לאליטיסטית.

אליהו גבאי: המטרות חשובות, אבל חשוב גם מי יממש אותן.

משה גביש: נגיע לכך בסעיף הבא.

משה גביש: "(5) לקדם את היצירה המקורית הישראלית ואת השפה העברית;" היום אנחנו לא מקדמים את היצירה הישראלית והשפה העברית ונוצר גירעון ביצירה הישראלית ברשות השידור בשיעורים דרמטיים.

אליהו גבאי: לא בשל המטרות, אלא בשל 100 אנשים שמינו שם.

משה גביש: בשל מצבה הכספי של רשות השידור אין לנו אפשרות למלא את שהחוק תובע מאתנו, שכאן מוגדר כמטרה עיקרית, לקדם את היצירה המקורית הישראלית ואת השפה העברית.

משה גביש: היום אנחנו לא עושים את זה.

משה גביש: במקום להוציא עשרות מיליוני שקלים בשנה היום אנו מוציאים בקושי 8-10 מיליון שקל ולא מקיימים את החובה הזאת.

משה גביש: "(6) לקיים שידורים בשפה הערבית לצרכיה של האוכלוסייה הדוברת ערבית, ולקדם את ההבנה והשלום עם מדינות שכנות;" גם הסעיף הזה קיים היום, וצריך לראות אם אנו עומדים בו.

משה גביש: הכנסת יכולה להחליט שאין מטרתה של רשות השידור לקדם לא הבנה ולא שלום.

יעקב כהן: הבנה ושלום בקרב האזרחים פנימה.

אליהו גבאי: יש מי שלא בעד הבנה ושלום?

גלעד ארדן: ביטחון אתם גם רוצים לקדם?

גלעד ארדן: מה רע בביטחון?

משה גביש: הסעיף הזה קיים גם היום.

משה גביש: לפני 42 שנים הכנסת סברה שיש חשיבות להבנה ולשלום עם שכנינו.

משה גביש: אני מניח שדברים השתנו.

יעקב כהן: אני מציע לכתוב קודם הבנה ושלום בין אזרחי ישראל.

קריאה: שיהיה שלום בין ההנהלה ובין העובדים.

משה גביש: "(7) לחזק את ערכי הדמוקרטיה, הציונות, הפלורליזם והסובלנות; (8) לשקף ולתעד את חייהם ואת תרבותם של אזרחי ישראל ושל העם היהודי בתפוצות, את תרבות העמים ואת היצירה האנושית; (9) לשקף את ההוויה הישראלית בשידור אל מחוץ לישראל ולקיים שידורים ליהודי התפוצות; (10) לשקף את הקשר עם המורשת היהודית וערכיה ולהעמיק את ידיעתה.

משה גביש: "

גלעד ארדן: למה זה אחרון?

משה גביש: כי זה מסכם בעצם את כולם.

גלעד ארדן: חבר הכנסת יעקב כהן, על כך היית צריך להלין, שמטרת שיקוף הקשר עם המורשת היהודית מופיעה אחרונה.

יעקב כהן: הלוואי שתהיה אחרונה, אבל שתיכלל בין המטרות.

אבשלום וילן: הם במילא לא רואים טלוויזיה.

אליהו גבאי: אכפת להם גם מה רואים אחרים.

משה גביש: הפסקה האחרונה מסכמת את כל קודמותיה.

משה גביש: יוצאים מתוך הנחה שאם הפסקה הזאת תתקיים הרי כל אלה שלפניה יתקיימו בוודאי כי המורשת היהודית בעד הבנה ובעד סובלנות, בעד פלורליזם ובעד דמוקרטיה.

גלעד ארדן: נדמה לי שכתוב "מדינה יהודית ודמוקרטית", ואילו בפסקה (7) כתוב "לחזק את ערכי הדמוקרטיה, הציונות, הפלורליזם והסובלנות".

גלעד ארדן: צריך לחזק גם את הקשר עם היהדות, לא לשקף אותו.

גלעד ארדן: אם מחזקים, מחזקים את הכתוב במגילת העצמאות.

משה גביש: כתוב "להעמיק את ידיעתה" של המורשת היהודית וערכיה.

משה גביש: המנסח המיר את החיזוק בהעמקה.

גלעד ארדן: נגיע לזה בהמשך.

משה גביש: זה סעיף שהמחוקק צריך להחליט עליו.

משה גביש: בסעיף 5, שמתקן את סעיף 7 חוק העיקרי, לגבי ועדת מינויים, אני מניח שלא יהיו מחלוקות רבות.

משה גביש: הסעיפים האלה מנהליים וטכניים בעיקרם.

משה גביש: חבר הכנסת גבאי מכוון בדבריו לסעיף 7, שמתקן את סעיף 14 לחוק העיקרי, בעמוד 291, שם נקבע מי יהיו החברים במועצת הרשות: "הממשלה תמנה לרשות מועצה בת 13 חברים" ומציינים את החברים.

משה גביש: גם זה נתון כמובן לדיון.

משה גביש: ההצעה המקורית היתה שונה במקצת, ההצעה שהוכנה במשרד המשפטים ובמשרד ראש הממשלה ואצלנו ברשות השידור, אבל בוועדת השרים לענייני חקיקה שינו אותה במקצת.

גלעד ארדן: מה הופיע בהצעה המקורית?

משה גביש: המועצה היתה קטנה יותר, של 11 חברים, והגדילו אותה במקצת.

משה גביש: למועצה ימונו 13 חברים: יושב-ראש המועצה, שיהיה בעיקר בעל ידע בניהול; "שני נציגי ציבור בעלי מעמד בתחום התקשורת שתבחר ועדת המינויים" – דרך אגב, את כולם בוחרת ועדת המינויים – "מבין מועמדים שיציעו גופים ציבוריים וארגונים שמנויים בתוספת;"

גלעד ארדן: עוד נדבר על התוספת.

משה גביש: "חמישה נציגי ציבור בעלי מעמד בתחום התרבות, החינוך או מדעי הרוח והחברה ...

משה גביש: מבין מועמדים שיציעו הגופים הציבוריים והארגונים האמורים בהמשך; שלושה נציגי ציבור בעלי מעמד בתחום הכלכלה והניהול"; ושני נציגים של ארגונים חברתיים.

משה גביש: אם נסתכל על מבנה המועצה, על אותם 13 מאושרים ששפר מזלם והתמנו למועצת רשות השידור המהוללת, היושב-ראש בעיקר עם רקע ניהולי, שני נציגי ציבור מהתקשורת, חמישה נציגי ציבור מתחום התרבות, החינוך, מדעי הרוח והחברה, שלושה נציגי כלכלה וניהול, ושני נציגים חברתיים.

משה גביש: גם כאן כמובן אפשר לחלוק, למשל האם הנציגים מן הארגונים החברתיים ייקבעו על-ידי השר או משהו אחר, גם על כך הוועדה תדון.

גלעד ארדן: זה יפגע באי-התלות.

משה גביש: אתה צודק.

משה גביש: החלוקה הזאת, מאין אנשים באים, לדעתנו משקפת חלוקה נכונה.

משה גביש: אם אני מבין נכון, חבר הכנסת גבאי חולק על הרכב המועצה.

אליהו גבאי: אני חולק כי זה לא מייצג את הציבור נאמנה, אלא מייצג שכבה אליטיסטית מגוון מסוים.

אליהו גבאי: יש כאן שני נציגים לארגונים חברתיים, אך אין כאן נציגות לציבור הדתי או לציבור הלאומי או למגזרים, לא ל"אמונה" או לנעמ"ת או לויצ"ו.

אליהו גבאי: אומר את האמת, מי שהכין את הצעת החוק הזאת עיניו טחו מלראות איך מגוון של עם ישראל מיוצג.

איתן כבל: מי שהכין את הצעת החוק נמצא כאן ורואה אותך מצוין.

אליהו גבאי: אתה רואה אותי מצוין, אבל מי שהכין את הנוסח לא ראה את זה טוב.

איתן כבל: אני הכנתי את הצעת החוק.

אליהו גבאי: גם אנשים הכי חכמים לפעמים יכולים להוציא מתחת ידיהם דברים לא מספיק טובים.

איתן כבל: לפי שיטתך גם 120 חברי כנסת לא יספיקו, אם צריך לכלול את כולם.

אליהו גבאי: המטרה היתה לנטרל את זה מהשפעה פוליטית, אך זה הופך להיות סוּפר פוליטי.

יעקב כהן: כבוד החברים, ראיתי כתוב שרוצים שהמועצה תהיה מאוזנת, שתייצג את הציבור.

יעקב כהן: הייתי נותן לכם הנחה, אני לא מחייב שיהיה ייצוג מאוזן, אני לא מתיימר.

יעקב כהן: הגם שכתוב, אוותר על הכוונה הטובה שלכם.

יעקב כהן: אבל אני רוצה – איך אמר אדם אחד?

יעקב כהן: ידעתי שאני אזרח סוג ב', אבל לא ידעתי שאני אזרח סוג ת'.

יעקב כהן: בסופו של יום חייבת להיות נציגות כלשהי, ולא אגיד איזון.

יעקב כהן: איך מוודאים שיהיה כאן אדם דתי, שיהיה כאן מחנך דתי?

יעקב כהן: לא אגיד שאני רוצה שיהיה ייצוג שווה בשווה, אבל משהו צריך לתת ביטוי.

יעקב כהן: לא נוכל להרשות לעצמנו שכלי התקשורת במדינה יהודית יוותרו בלי ביטוי לתפיסה היהודית.

יעקב כהן: לצערנו בזמן האחרון התקשורת לא רק חד-צדדית אלא הופכת לקיצונית מיום ליום, ואנו חייבים לאזן.

יעקב כהן: מכיוון שראינו שיש שאיפה לשלום ואחווה עם שכנינו, בואו נתחיל עם שלום ואחווה בין אזרחינו, קודם כול להרבות בשמיעה אחד של השני, לשמוע דעות נוספות.

יעקב כהן: אנחנו במדינה היהודית צריכים לדעת להאזין גם לדעות נוספות, ולא אגיד דווקא לקיצוניות, אבל בכל אופן יהיה ביטוי לחלקים אחרים של ציבור האזרחים.

יעקב כהן: לכן חייבים לשנות כאן ולתת לכך ביטוי.

משה גביש: היום החוק קובע פחות מאשר נקבע כאן ולמרות זה מנכ"ל רשות השידור הוא אדם דתי ובמליאה יש חברים דתיים רבים.

אליהו גבאי: זה לא קשור.

אליהו גבאי: ביום שנתמנה מנהל דתי נהיה טוב יותר?

אליהו גבאי: לא.

משה גביש: אתה רוצה שנביא דתי טוב כפי שאתה תקבע?

משה גביש: יש דתי טוב ודתי רע?

אליהו גבאי: לא, אבל אל תקשור בין הדברים.

אליהו גבאי: לפעמים אדם דתי יכול לעשות דברים לא טובים.

משה גביש: גם היום בקרב חברי המליאה אין דרישה חוקית שיהיו אנשים דתיים, ובכל זאת יש דתיים לא מעטים, יש ערבים, יש דרוזים, יש ייצוג נאות.

משה גביש: אתה רוצה שנקבע מינויים לפי אמונתו של אדם, אחד מוסלמי, אחד נוצרי, אחד יהודי?

גלעד ארדן: אני מתפלא קצת על תשובתך כי אם אני מסתכל בהצעת החוק אין במועצה החדשה ייצוג לשום סקטור, ולא בכדִי.

גלעד ארדן: נראה לי שמטרת החוק הזה לא לבנות ייצוג סקטוריאלי במועצת הרשות.

גלעד ארדן: עובדה שכאשר היו עד היום 31 חברים והיו נציגים של מגזרים שונים, גם אם החוק לא חייב זאת, זה לא בדיוק השיג את מטרתו.

גלעד ארדן: הבעיה נעוצה לפני הכול במודל הניהולי ובכישורים הניהוליים.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני לא מפקפק בדתיותו של מנכ"ל הרשות.

אליהו גבאי: זה דבר טעון.

אליהו גבאי: מה שעומדים לעשות יקומם כל מי שיידעו איך רוצים בדיוק להקים את מועצת רשות השידור.

גלעד ארדן: חבר הכנסת גבאי, אם תוכל להביא לישיבה הבאה הצעה להרכב שמשקף את כל חלקי החברה הישראלית, אעלה את זה להצבעה.

גלעד ארדן: אני כמעט יכול להתחייב בפניך שלא תהיה מסוגל להציע הרכב כזה למועצה של פחות מ-60-70 חברים.

גלעד ארדן: לקיבוצים גם כן אין כאן נציג, ולמתיישבים אין נציג.

אבשלום וילן: אם תצליח להביא הצעה מאוזנת למועצה של 13, 16 או 21 חברים אמליץ עליך מייד לפרס ישראל.

גלעד ארדן: ולערבים אין כאן נציג ולבדואים ולאתיופים ולרוסים.

אליהו גבאי: לערבים יש נציגות במועצה.

משה גביש: אין כאן נציגות לאף אדם מסקטור מסוים.

משה גביש: יוצאים מתוך הנחה שאם יהיו 5 אנשי תרבות ו-3 אנשי ניהול יהיה ייצוג לכל הסקטורים.

גלעד ארדן: חבר הכנסת גבאי, המבחן שהתוֵוית הוא המבחן הנכון.

גלעד ארדן: לא משנה מי מנהל, הבחינה צריכה להיות של התכנים שמופיעים בשידור.

יעקב כהן: אתה אומר דבר בעייתי באמת וקשה לאזן אותו.

יעקב כהן: לכן אמרתי שאני לא שואף ולא מתיימר שההרכב יהיה מאוזן, אבל אם מדברים על 3 נציגי ציבור בעלי מעמד חינוכי, בין אנשי החינוך שיהיה ייצוג גם למחנך דתי, שייתן משהו, תמצית, איזה צביון דתי יהודי.

יעקב כהן: אני לא רוצה להגיד שצריך לעשות כאן איזון אבל בהנהלת רשות השידור צריכים להיות אנשים שמייצגים גם את הכיוון הזה.

משה גביש: אתה צודק.

משה גביש: זה מופיע במטרות הרשות.

יעקב כהן: אני מבקש להיות כן אתך, ורוצה שתהיה כן אתי.

יעקב כהן: אם אתה מחפש תפאורה לכתוב את המליצות היפות, אין בעיה.

יעקב כהן: אם אתה רוצה להיות תכליתי, בסוף היום אנחנו צריכים לבחור כאן הרכב מגוון.

יעקב כהן: אם מדובר על אנשי חינוך, יש לקחת גם איש חינוך דתי כדי שיהיה ייצוג כלשהו.

יעקב כהן: אני לא מדבר על שוויון ולא מתיימר לכך, אך בקול ישראל צריך להישמע גם קול ישראל סבא.

אבשלום וילן: חברי הכנסת שדיברו לפניי הזיזו את הדיון אחורה במכונת הזמן.

אבשלום וילן: בן גוריון שהעביר את החוק בשנות השישים חשב כמוכם.

אליהו גבאי: ותראה לאן הגיעו אנשים מסוימים.

אבשלום וילן: אני לא בא לקנטר.

גלעד ארדן: הממשלה הזאת והעומד בראשה אומרים תמיד שהם תומכים בעמדות בן גוריון.

גלעד ארדן: מדוע כאן לא תמכו בעמדותיו?

יעקב כהן: אתה מתיימר להגיד שראש הממשלה כיום טוב יותר מבן גוריון?

אבשלום וילן: אני מנסה לדבר לגופו של עניין.

אבשלום וילן: הטענה העקרונית שלי, שבארבעים השנים האחרונות הנהלת רשות השידור נבנתה באופן עקרוני על בסיס זרמים פוליטיים וקבוצות פוליטיות, לא מפלגות, בדיוק מה שאתם מציגים כאן.

אבשלום וילן: המהלך כאן הפוך בדיוק, לנסות להדגיש את הפן הציבורי ולא את הפן הפוליטי, ואני מדבר על פוליטיקה בהיבט הרחב.

אבשלום וילן: לא במחויבות הפוליטית של 'שמור לי ואשמור לך' למי שממנה, אלא גוף שהאחריות היחידה שלו כלפי הציבור הישראלי על כל חלקיו.

אליהו גבאי: עדיין השר ממנה אותו.

יעקב כהן: אתה מדבר על הציבור הישראלי על כל חלקיו.

יעקב כהן: אילו חלקים?

אבשלום וילן: כולם כאן אכולי פוליטיקה במובן הרע של המושג.

אליהו גבאי: אתה נמצא כאן על תקן חסיד אומות העולם?

אליהו גבאי: אתה לא מייצג כאן פוליטיקה?

אליהו גבאי: מה אתה מייצג כאן, את האו"ם?

יעקב כהן: אתה רוצה לייצג רק חלק מן האוכלוסייה ומתיימר להסביר את זה בצורה כזאת.

אבשלום וילן: אני יושב כאן כאיש פוליטי.

אבשלום וילן: אם אתה רוצה להעניק לי את התואר חסיד אומות העולם אשקול את זה.

אליהו גבאי: אני לא מעניק לך את התואר הזה.

אליהו גבאי: אמרתי רק שאל תתיימר.

אבשלום וילן: כבר הענקת לי את התואר.

אבשלום וילן: עכשיו אתה מושך אותו בחזרה?

אבשלום וילן: לענייננו, אני סבור שהחלוקה שאתם מנסים לעשות לא נבונה, לא נכונה ופשוט תסובב אותנו בפול גז בניוטרל.

אבשלום וילן: ברגע שהשיקול העיקרי של הגוף המחליט הוא השיקול הפוליטי, איזו השקפה תיכנס ולא איך לתת ביטוי הוגן לכל ההשקפות בחברה - - -

יעקב כהן: אתה מדבר על צד אחד.

אבשלום וילן: אני מבקש שתתנו לי לדבר.

אבשלום וילן: אחרי כן תגידו מה שתרצו.

אבשלום וילן: לא אגיד מה אני חושב באמת על מה שאתם מציגים כאן.

אבשלום וילן: תמיד תיזה מול תיזה.

אבשלום וילן: יש גבול לכל דבר.

אבשלום וילן: הניסיון לשנות את חוק רשות השידור, ואנחנו כעת בדיון הראשון, צריך להבטיח שיהיה שידור ציבורי ארצי ברמה טובה שיעסוק בכל מה שנכלל כאן במטרות, ואינני יודע מדוע אתם מזלזלים בהן, הן הדבר החשוב ביותר.

אבשלום וילן: בהתאם לכך צריך לבחור את כל האַפָּרָט מסביב.

אבשלום וילן: יש כאן גם ועדת מינויים וגם הרכב שנקבע על בסיס מקצועי, ובתוך המרכיבים הללו אני מעריך שינסו לתת ביטוי רחב ככל האפשר לאוכלוסייה.

אבשלום וילן: אי אפשר לתת ביטוי מוחלט ואי אפשר להתחיל לספור את מספר בעלי הכיפות או את מספר הקיבוצניקים, המתנחלים או החרדים.

אבשלום וילן: השיטה הזאת נגמרה, עברה מן העולם כי לא תביא לתוצאה המקווה.

אבשלום וילן: היא טובה אולי לכנסת, וגם בה לא.

אבשלום וילן: גם באיחוד הלאומי נבחרים אנשים דתיים שהם לא מפד"ל, וגם במפלגת העבודה וגם במרצ יש חרדים ברשימה.

איתן כבל: ומה עם קיבוצניק ברשימת המפד"ל?

אבשלום וילן: בעבר היו, ועוד יהיו.

אבשלום וילן: אנשים יכולים להיות חובשי כיפה ולייצג מעבר לכך עוד כמה ערכים, עוד כמה קבוצות, ובתוקף זה הם באים.

אבשלום וילן: תיפרדו מההגדרה הקרתנית שהעולם מחולק לפי תגיות ולפי בעלי תוויות.

אבשלום וילן: כך היום בוחרים.

אבשלום וילן: לכן אני מציע, אדוני היושב-ראש, לבחון לאור המטרות האם המודל המבני המוצע, של מספר האנשים והסקטורים הכלליים שמהם באו, יבטיח אכן את המטרה הראשית, שהיא שידור ציבורי ראוי והוגן שיהיה בו מינימום של התערבות פוליטית, במובן של התערבות פוליטיקאים.

אבשלום וילן: כאשר פוליטיקאים משפיעים מה יופיע ומי יופיע על המסך זה בלתי נסבל ומכך צריך להיפרד.

אבשלום וילן: לא צריך גם שר ממונה.

אבשלום וילן: הוא ייתן פעם אחת למערכת לצאת דרך, וכל השאר זה אנשי ציבור שצריכים ליטול אחריות, כמו בכל דירקטוריון מסודר, ולדאוג שהאינטרס הציבורי לשמירת רמת טלוויזיה טובה ואיכותית שמייצגת את כל הדעות בחברה יישמר, ונצא לדרך.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: רשות הדיבור למר ישראל מידד, סגן יושב-ראש האגודה לזכות הציבור לדעת.

ישראל מידד: נשאיר כאן נייר עמדה שמתייחס לרוב הנושאים.

ישראל מידד: כעת אתמקד רק בנושא אחד, שעלה כאן כבר.

ישראל מידד: אני מפנה את חברי הכנסת המכובדים לעמוד 311, שמגדיר מה זה ציבור על-פי רוח החוק החדש.

ישראל מידד: ההגדרה הזאת קובעת שרשות השידור תהיה מנוהלת על-ידי גוף אליטיסטי למדי ופוליטי במובהק.

ישראל מידד: למשל הגופים שמנויים שם, חלקם מקצועיים.

גלעד ארדן: חברי הכנסת עדיין לא יודעים מה משמעות הגופים שנכללים בתוספת הראשונה.

ישראל מידד: לפני רגע דיברו על ההרכב האנושי של המועצה שתנהל את רשות השידור.

ישראל מידד: נציגי הציבור, המומחים, אנשי תקשורת ואקדמיה ייבחרו בין היתר מתוך הגופים המנויים בתוספת הראשונה.

דנה נויפלד: לא נכון.

דנה נויפלד: אפשר אולי להציג את המבנה המוצע ואז ניישר קו?

גלעד ארדן: כך ביקשתי בתחילת הדיון אבל אף אחד לא הרים את הכפפה.

ישראל מידד: גם אם אלה המלצות זה אותו דבר.

דנה נויפלד: אולי אוכל להפיג את חששותיו של אדוני כי נראה לי שנוצרו כאן חששות שאינם במקומם.

דנה נויפלד: אנסה להסביר בקצרה את המנגנון.

דנה נויפלד: הרעיון המרכזי כאן להוציא את המינוי מידי השרים ונבחרי הציבור.

דנה נויפלד: לכן יצרנו כאן מבנה מסובך במקצת.

דנה נויפלד: עדיין רשות השידור תהיה רשות.

דנה נויפלד: יהיה שר אחראי, לשר הממונה על רשות השידור יש תפקיד, אבל ניסינו בכל זאת שיהיו לו תפקידים מעטים ככל היותר, בוודאי בהשוואה למה שקיים היום.

גלעד ארדן: למה יהיה צורך עדיין בשר אחראי אחרי שישונה המבנה?

דנה נויפלד: כי עדיין יש כאן אחריות מיניסטריאלית, יש שר ממונה על החוק, ועדיין אנחנו רוצים שהממשלה תהיה accountable.

דנה נויפלד: עלינו ליצור את הקשר הזה בכל זאת.

דנה נויפלד: הרשות לא מרחפת לה באוויר בעצמה, אלא צריכה מישהו שיניע את התהליך ומישהו שאחראי כלפי הממשלה, וגם כמובן כלפי הציבור.

גלעד ארדן: מדוע שלא תהיה תחת משרד התקשורת כמו יתר גופי התקשורת?

דנה נויפלד: במבנה הנוכחי יש שר ממונה.

דנה נויפלד: אפשר להציע הצעה לתיקון החוק.

משה גביש: הממשלה יכולה להחליט למשל ששר התקשורת הוא השר הממונה.

משה גביש: כאשר ראש הממשלה אולמרט היה שר התעשייה, המסחר והתעסוקה כך היה.

משה גביש: לדבר הזה יש משמעות.

משה גביש: זה יכול להיות שר החינוך או שר התקשורת ולא בהכרח שר שזה עיסוקו העיקרי.

אתי בנדלר: אם מותר לי לפתח את ההערה של היושב-ראש, ברוב החוקים החוק עצמו קובע מי השר הממונה, ואחר-כך בהתאם לחוק-יסוד: הממשלה ניתן לבצע העברות תפקידים.

אתי בנדלר: כאן יש מבנה חריג, שקיימים מעט מאוד כמוהו בחקיקה, שקובע שהממשלה תחליט מי השר הממונה על רשות השידור.

אתי בנדלר: הייתי אומרת שמלכתחילה זה בנוי כך שיהיה נתון למקח וממכר פוליטי.

גלעד ארדן: דקלרציה שמזמינה להפוך את זה לתפקיד כפי שהציגה היועצת המשפטית לוועדה.

אליהו גבאי: דרך אגב, גם בבחירת הנציגים, מאילו ארגונים יבואו, גם בכך קובעים סטיגמות פוליטיות.

אליהו גבאי: קובעים למשל שהמכון הדמוקרטיה ישלח נציג.

אליהו גבאי: מדוע דווקא המכון לדמוקרטיה?

אליהו גבאי: לאיזה גוון פוליטי הוא שייך?

אליהו גבאי: כאן קובעים מאין יבחרו את האנשים שיהיו חברים במועצה.

דנה נויפלד: המנגנון יהיה כדלקמן: השר הממונה בוחר יושב-ראש לוועדת מינויים, ובזה מתמצה תפקידו.

דנה נויפלד: הוא בוחר את יושב-ראש ועדת המינויים ואחר-כך הממשלה ממנה, אבל מי שמוצא את השיפוט בדימוס, בהסכמת שר המשפטים, הוא השר הממונה.

דנה נויפלד: לאחר שנבחר יושב-ראש ועדת המינויים, שהוא כאמור שופט בדימוס, בהסכמת שר המשפטים, הוא מתחיל לגלגל את הכדור ולהרכיב את ועדת המינויים.

דנה נויפלד: גם הוא לא בוחר בעצמו, אלא מקבל הצעות.

דנה נויפלד: אנחנו מנסים לפזר ולבזר את הכוח, לא להשאיר את כוח המינוי בידיו של אדם אחד בשום מקרה, לא בוועדת המינויים ולא במועצה.

דנה נויפלד: זה עיקרון חשוב מאוד.

דנה נויפלד: הכוח נתון אמנם בידיו של השופט לבחור את הנציגים, אך הוא לא בוחר בעצמו, הוא לא תר ומחפש אחריהם בעולם.

דנה נויפלד: נקבע לו כאן ההרכב והכישורים שצריכים להיות לנציגים הללו.

גלעד ארדן: זה בדיוק מה שהמצגת צריכה להראות.

גלעד ארדן: צריך להראות בטבלה את הרכב המועצה ומי ממליץ או בוחר, את הרכב ועדת המינויים ומי מרכיב ובוחר כל אחד מהם.

גלעד ארדן: את זה בדיוק צריך להציג בטבלאות.

דנה נויפלד: חשבתי שההסבר שלי מספיק צבעוני וציורי.

גלעד ארדן: יש חברי כנסת מוכשרים שיסתפקו בכך.

גלעד ארדן: אני צריך המחשה ויזואלית כי אני מתקשה.

דנה נויפלד: הרכב ועדת המינויים אמור לשקף – ניסינו למצוא אנשים בעלי תכונות שמתאימות אחר-כך לבחור אנשים למועצה ציבורית שעומדת בראש גוף שעוסק בשידורים, לכן אלה הכישורים שנבחרו.

דנה נויפלד: נבחרו נציג שבא מתחום תקשורת ההמונים, נציגים שהם בעלי מעמד בתחום התרבות, החינוך, החברה והרוח, וגם נציג שמבין בענייני כלכלה.

דנה נויפלד: המטרה בכל זאת להכניס סטנדרטים ניהוליים לרשות השידור או לחזק אותם, ולכן בחרנו גם מישהו מתוך רשימה שתשלח - - -

משה גביש: את ועדת המינויים כולה ממנה הממשלה.

אבשלום וילן: כמה שופטים מחוזיים בדימוס יש?

אבשלום וילן: יש מאגר מצומצם למדי.

דנה נויפלד: אני מקווה שיש מספיק, שמתוכם ייבחר אחד שיעמוד בראש ועדת המינויים.

דנה נויפלד: ועדת המינויים היא שתבחר את המועצה.

דנה נויפלד: המועצה, בניגוד למה שנאמר כאן, לא אמורה לייצג סקטורים באוכלוסייה או בחברה הישראלית, אלא אמורה להיות דמוית דירקטוריון בחברה ממשלתית, אמורה לפקח ולקבוע מדיניות לגוף שידורים ולא לייצג במובן הסקטוריאלי את האוכלוסייה בישראל, לא זאת המטרה.

דנה נויפלד: המטרה לשים שם 13 אנשים מוכשרים בהתאם לחלוקה שקבענו, שתהיה מועצה מקצועית שבאה מתחומים מסוימים שלדעתנו בנוגע אליהם אמורה הרשות לפעול.

דנה נויפלד: לכן בחרנו את ההרכב.

דנה נויפלד: זה ממש לא סקטוריאלי.

דנה נויפלד: הם ייבחרו מתוך רשימות שישלחו ארגונים שמנויים בתוספת לחוק, ואפשר לראות את הפירוט.

דנה נויפלד: הם לא שולחים נציגים, זה לא ייצוג, אין כאן ייצוג בשום דבר.

אבשלום וילן: בתוספת הראשונה מנויים הארגונים שמציעים הצעות לחברי המועצה?

גלעד ארדן: המנויים בתוספת הראשונה ממליצים רק על שני הנציגים בעלי המעמד בתחומי התרבות, החינוך, מדעי הרוח או החברה, והמנויים בתוספת השנייה ממליצים על נציג בתחום הכלכלה והניהול.

גלעד ארדן: התוספת השנייה כוללת רק את לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים.

גלעד ארדן: את שני הראשונים בוחר יושב-ראש הוועדה.

דנה נויפלד: מן הרשימה בתוספת הראשונה יבואו שני דברים – המועמדים לוועדת המינויים, והמועמדים הפוטנציאליים למועצה.

דנה נויפלד: התוספת הזאת מופיעה בשני הקשרים שונים, פעם אחת לוועדת המינויים ופעם אחת למועצה.

אבשלום וילן: כאן עולה שאלה אמיתית, והם צודקים.

אבשלום וילן: על סמך מה קבעתם את רשימת ה-19, שכמה מהם הייתי רוצה להעיף לכל הרוחות?

אבשלום וילן: למה?

איתן כבל: מליאת רשות השידור נבחרה על-פי רשימה לפיה מינו מדי שנה אדם אחד.

איתן כבל: לא היה ארגון או גוף - - -

משה גביש: היה צריך לכלול למעלה מ-80 גופים.

משה גביש: מתקנים אותי ואומרים שהיו למעלה מ-150 גופים כאלה.

ישראל מידד: זה כתוצאה מבג"ץ, הוכרחתם לעשות את זה.

איתן כבל: קודם כול, לא הוכרחתי לכלום.

איתן כבל: יש רשימה ארוכה שכל אחד נכלל בתוכה.

איתן כבל: אני אומר באופן אובייקטיבי לחלוטין, כאשר מנסים למנות ולו אדם אחד זאת משימה שאי אפשר להשלים, זה פשוט מביך.

איתן כבל: לכן ניסינו לבנות רשימה שיש בה את המרב, גופים מוכרים ויציגים שמייצגים מערכות שלמות, ללא שום שיקול פוליטי או אינטרסנטי.

אליהו גבאי: מופיע כאן המכון הישראלי לדמוקרטיה.

אליהו גבאי: אתה יודע כמה מכונים כאלה קיימים ויכולים לייצג אנשים לא פחות טוב?

אליהו גבאי: אתה יודע היטב אילו דיעות ואיזה כיוון המכון הישראלי לדמוקרטיה מייצג.

אליהו גבאי: זה גוף אליטיסטי שלא מייצג את רצון האוכלוסייה.

אליהו גבאי: למה לא יהיה נציג לעלייה מרוסיה?

אבשלום וילן: מחר יבואו מ"זכות הציבור לדעת" ויבקשו להיות כלולים.

גלעד ארדן: הרשימה הזאת לא קדושה.

איתן כבל: בוודאי שלא.

אליהו גבאי: יווצר מצב שלא יהיה אדם שומר מצוות, אדם שמייצג ציבור לאומי או דתי בגוף כזה.

אליהו גבאי: המכון הישראלי לדמוקרטיה מייצג גוון מסוים בעם ישראל.

אליהו גבאי: אני מתקומם איך דבר כזה יצא מתחת ידך.

איתן כבל: כאשר הכינו את הצעת החוק הזאת אמרתי במהלך כל הדיונים, אחד הדברים שראיתי לנגד עיני שהדברים יגיעו לכנסת וילובנו שם.

איתן כבל: שוב דבר כאן לא קדוש, כל עוד הרגליים הבסיסיות של החוק יישארו.

איתן כבל: חשוב שיהיה נציד לאגודת ישראל בטלוויזיה.

יעקב כהן: לא לאגודת ישראל, לא פוליטי.

דנה נויפלד: מעבר לכך, יש כאן גם אפשרות להצעת מועמדים בשם עצמם.

דנה נויפלד: כאן אני מנסה להניח את דעתם של חברי הכנסת, שגם אם הרשימה תשתנה ויהיו עוד נציגים או אנשים פרטיים, לא מי שהומלץ בידי ארגונים, אנשים שרואים עצמם בעלי כישורים ורוצים להציע מועמדות יוכלו לעשות כן.

דנה נויפלד: החוק מאפשר את זה בסעיף 14(ב) [סעיף 7 לתיקון] בעמוד 292.

דנה נויפלד: זה אכן עלה גם בדיונים אצל השר לשעבר.

איתן כבל: דאגתי לסעיף הזה.

דנה נויפלד: הוא דאג שתהיה אופציה פתוחה, כדי שגם מי שלא הומלץ בידי אף ארגון שנמנה בתוספת עדיין יוכל להציע עצמו כמועמד למועצה.

אבשלום וילן: רשימת כל הארגונים הללו היא פתח להסתבכות לא נורמלית.

גלעד ארדן: אני מסכים אתך.

גלעד ארדן: דומני שאני זוכר שהשר יכול לבחור שני ארגונים חברתיים שימליצו על עוד שני נציגים.

משה גביש: זאת התוספת שלא היתה בהצעה המקורית.

גלעד ארדן: אם רוצים לנתק את זה מהשרים ולהעביר את זה לוועדת מינויים בלבד, מדוע השר הוא שיבחר את הארגונים החברתיים?

גלעד ארדן: ודבר שני, מה זה ארגונים חברתיים?

גלעד ארדן: זה חברה סוציאליסטית, חברה ליברלית?

גלעד ארדן: אני לא מכיר ארגון שמגדיר את עצמו כאנטי חברתי, כמי שעוסק במתן הטבות לסקטור מסוים.

גלעד ארדן: אף ארגון לא יגדיר את עצמו כאנטי חברתי.

גלעד ארדן: מי יקבע שהוא חברתי?

דנה נויפלד: יש לזה תשובה בחוק.

דנה נויפלד: זה התווסף בעקבות הערה בוועדת השרים לענייני חקיקה.

דנה נויפלד: כפי שניסחנו את זה בהתאם להחלטת ועדת השרים, אמות המידה ייקבעו בוועדת הכלכלה של הכנסת.

דנה נויפלד: נותיר את הקביעה על אמות הוועדה לוועדה.

משה גביש: כמו את כל שאר הדברים.

ישראל מידד: אני שמח מאוד שהנושא הזה עלה וחברי הכנסת מודעים היטב לרצון הטוב לנסות ליצור מועצה טובה, וגם לכשלים מסוימים שעומדים בדרך.

ישראל מידד: אני רוצה לסיים בזה שהמתחרה, הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, שהוא גוף מסחרי בנוי כולו על רייטינג.

ישראל מידד: רייטינג אצלי זה מבוזגלו ועד גולדשטיין.

ישראל מידד: כאן יש כנראה כיוון אחר, שמעלים את זה לשופט, השכלה גבוהה, תכנון, אנשי אקדמיה.

ישראל מידד: ייתכן שגם "עמך" צריך להיות מיוצג ברשות השידור, שהוא גוף ציבורי.

ישראל מידד: איפה הציבור ברשות השידור?

משה גביש: שני נציגים של ארגונים חברתיים יצטרכו להיות מוגדרים כאן.

גלעד ארדן: יש פתרון: נגדיר שאסור שתהיה להם השכלה גבוהה ...

משה גביש: נגדיר שאין להם יותר מהשכלה עממית?

ישראל מידד: ייתכן.

משה גביש: לא ייתכן.

משה גביש: כפי שאמר חבר הכנסת וילן, אם בוחרים אנשים ראויים עליהם לדאוג לכל הסקטורים.

משה גביש: לא נבחר אנשים מסקטורים שידאגו לאחרים.

איתן כבל: צריכה להיות מועצה ראויה, מועצה טובה.

איתן כבל: ניסינו כל הזמן להימנע מלתת סימנים לאנשים.

איתן כבל: רצינו לצאת מהתפיסה הזאת, כפי שהמערכות מורכבות תמיד.

איתן כבל: מי שבאמת צריך להיות – יהיה.

ישראל מידד: אני מברך על הכוונות הטובות.

ישראל מידד: נציגי הציבור שבאים לוועדה כמובן יפקחו במידה מסוימת על עבודת הוועדה.

גלעד ארדן: ההערות שלך היו חשובות, אבל אני לא מסכים להערה האחרונה שלך.

גלעד ארדן: אני מסכים לחלוטין עם חבר הכנסת וילן, שכל גלישה לאפיון בחוק של זהות האנשים ואת מה בדיוק הם מייצגים תסתיים בכך שהחוק הזה לא יוכל לעבור.

גלעד ארדן: אני לא רואה איך הכנסת תוכל לצאת ממודל כזה, לא ב-13 חברים וגם לא ב-33 חברים, כי כולם ראויים, ראוי זה וראוי זה.

גלעד ארדן: עלינו לצאת מכאן עם מודל ניהולי לרשות השידור, שנדע שיש שם אנשים עם מחויבות ציבורית ויכולת ניהולית, שמבינים שעליהם לתת דין וחשבון לציבור על התכנים של הרשות הזאת, והתכנים צריכים לתת ייצוג הולם שמייצג את כל הרב-תרבותיות בחברה הישראלית.

גלעד ארדן: אבל אי אפשר את אותה רב-תרבותיות להכניס גם בתוך ההנהלה, זה פשוט לא יילך.

גלעד ארדן: לשם כך יש כנסת.

אליהו גבאי: תסתכל איזה אבסורד: "(15) אעלאם – מרכז תקשורת לחברה ערבית-פלסטינית בישראל".

אליהו גבאי: מכאן צריך לבחור את האנשים?

אליהו גבאי: תגיד לי, מה קרה, השתגעו כאן?

גלעד ארדן: הם רק ממליצים.

אליהו גבאי: מדוע עליי לפנות אליהם שימליצו?

איתן כבל: כי גם הם משלמים אגרה.

אליהו גבאי: מה זה קשור לכאן?

אליהו גבאי: אולי תכניס לכאן גם את העלייה מרוסיה?

אליהו גבאי: למה דווקא הם מיוצגים כאן?

יעקב כהן: אני ממליץ לכלול את ועד הישיבות בארץ ישראל.

גלעד ארדן: יושב-ראש הוועדה הוא בצד הפוליטי שלכם.

גלעד ארדן: תגידו בחביבות ונכניס.

אליהו גבאי: אדוני היושב-ראש, איך אתה מוביל דבר כזה?

אבשלום וילן: ערבי מצביע ליכוד זה בסדר?

גלעד ארדן: אתה מבקש לכלול את מועצת יש"ע?

אליהו גבאי: גם הם מאזינים לרדיו ומשלמים אגרה.

אליהו גבאי: כולם צריכים להיות מיוצגים.

גלעד ארדן: אני שואל ברצינות.

גלעד ארדן: אני מסכים אתך, ופשוט רוצה להקצין את הדברים.

גלעד ארדן: הבנו שעניין הגופים שאיתם מתייעצים מצריך מחשבה מעמיקה.

גלעד ארדן: ניתן על כך את דעתנו.

גלעד ארדן: אני מציע שהדוברים הבאים ינסו לגעת גם בנושאים נוספים שנכללים בהצעת החוק.

גלעד ארדן: רשות הדיבור למר אחיה גינוסר, יושב-ראש אגודת העיתונאים בירושלים.

אחיה גינוסר: האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל הגיש נייר עמדה על הנושא הזה.

אחיה גינוסר: אני מקווה שהחברים יעיינו בו.

אחיה גינוסר: יש לנו הערות על מספר נושאים.

אחיה גינוסר: לגבי הנושא שעכשיו דובר בו, אני רוצה להזכיר לכולם, מדובר על שידור ציבורי שהמאפיין המרכזי שלו הוא ניתוקו מהון ושלטון.

אחיה גינוסר: אני מברך על הכוונה לעשות כאן הפרדה כלשהי מהשלטון, ואולי עם מאמץ מסוים אפשר להגיע לתוצאה טובה.

אחיה גינוסר: זה באשר לנושא הכללי.

אחיה גינוסר: הייתי רוצה להעלות כאן מספר נושאים רק באופן כללי ולא להיכנס לפירוט.

אחיה גינוסר: כמייצג של איגוד מקצועי, אמרה כאן נציגת משרד המשפטים בהבלעה, במין שוויון נפש, שנותנים להנהלה אפשרות להחליט על מינויים בקלות וגם להחליט על הפסקת מינויים בקלות.

אחיה גינוסר: במילים אחרות, החוק הזה מציע ניתוקם של העובדים ברשות השידור מכל דבר אחר.

אחיה גינוסר: היום יש חיבור באמצעות סעיף 24(ב) לעובדי מדינה באופן כלשהו, הם לא עובדי מדינה אבל כעובדי מדינה, וזה בא גם להגן וגם לשמור על זכויות.

אחיה גינוסר: אינני יודע מדוע מצאו לנכון לשנות את המצב הקיים, ואם כן, ואני חושב שאני אומר את זה גם על דעת הנהלת רשות השידור, הדברים הללו צריכים להיעשות בהסכמה, בוודאי לא בחקיקה גורפת לפני שבכלל דובר עליהם.

אחיה גינוסר: אלה דברים שקשורים ישירות בזכויות העובדים ברשות השידור.

אחיה גינוסר: זה שינוי מהותי ודרמטי, וראוי שיגיע בהסכמה.

אחיה גינוסר: אני סבור שאין על כך מחלוקת עם הנהלת רשות השידור.

גלעד ארדן: מישהו מכם רוצה להבהיר האם יש כוונה לשנות את מעמד עובדי רשות השידור?

קריאה: בין השאר.

איתן כבל: אין שום כוונה כזאת.

דנה נויפלד: יש סעיף בהצעה שקובע שזה לא בא לשנות את תנאי העבודה של העובדים, זה הדבר הראשון.

אחיה גינוסר: אם לא רוצים לשנות מדוע משנים כאן?

קריאה: אם לוקחים יועץ משפטי קבוע וקוצבים את עבודתו לתקופה מסוימת זה כבר שינוי המעמד שלו, ואם למבקר הפנימי עושים אותו דבר זה כבר משנה את מעמדו.

משה גביש: גם היום המבקר הפנימי נבחר לתקופה של קדנציה.

יסמין וירט: עדיף שלא תהיה פגיעה.

יסמין וירט: לא כתוב שזה לא ישתנה.

יסמין וירט: להיפך, כתוב שזה לא יוצמד יותר לשכר, לגמלאות ולתנאי העבודה של עובדי המדינה.

יסמין וירט: יש כאן שינוי מהותי מאוד.

יסמין וירט: מדובר על סעיף 12 להצעת החוק [תיקון סעיף 24 לחוק העיקרי] בעמוד 304.

משה גביש: בסעיף הזה אין פגיעה באף עובד מעובדי הרשות.

משה גביש: נדמה לי שיש כאן אי-הבנה.

קריאה: אם כך כתוב אך האנשים מבינים אחרת, זה מחייב הבהרה.

משה גביש: קודם כול זה מחייב שנקרא את הסעיף ונראה מה מפריע, ואם משהו באמת מפריע כמובן, כמו בכל דבר אחר, נשב ונפתור את זה בוועדה.

משה גביש: סעיף 24 לחוק העיקרי קובע: "קבלתו של אדם לעבודה ברשות תיעשה בדרך של מכרז פומבי".

משה גביש: זה לא שונה ממה שקיים היום.

דנה נויפלד: סליחה שאני קוטעת, אני מתנצלת, אבל סעיף 38, שקובע הוראת מעבר, קובע כי אין בהוראות בסעיף הזה כדי לפגוע בתנאי העסקתו של עובד רשות השידור.

משה גביש: אנחנו מדברים כרגע על הסעיפים הכלליים ותיכף נראה שאין פגיעה בעובדים.

ראובן גולדברג: הוראה כזאת לא מופיעה בשום חוק.

ראובן גולדברג: זה חדשנות מיותרת.

גלעד ארדן: אם אתם לא מעוניינים לשמוע אז נמשיך הלאה.

גלעד ארדן: אתם מעוניינים שיושב-ראש רשות השידור יבהיר את עמדתו?

קריאה: אני מעוניין לשמוע את יושב-ראש רשות השידור.

משה גביש: כל עובד ברשות השידור היום לא יחול לגביו שום שינוי.

משה גביש: זה המשפט הראשון שאני אומר.

משה גביש: עובדי הרשות היום לא יחול עליהם שום דבר שהחוק הזה מחיל.

גלעד ארדן: אני מבקש לא להפריע.

גלעד ארדן: אם אתם רוצים לנהל דיון עם יושב-ראש רשות השידור, תקבעו אתו פגישה ותעשו את זה.

גלעד ארדן: הדיון בוועדה נועד קודם כול לכך שחברי הכנסת יוכלו להבין את משמעויות החוק ולשמוע את הטענות שלכם.

גלעד ארדן: אני מבקש לאפשר לו להשיב ברצף.

גלעד ארדן: אחרי כן אם תרצו לתקן את הדברים שנאמרו אף אחד לא ימנע את זה.

משה גביש: לסעיף 24 יש שתי מטרות.

משה גביש: ראשית, להתאים את הרשות לשוק התחרותי שבו היא עובדת.

משה גביש: אם נגיד שכל עובדי הרשות וכל הנהלים לגביהם יהיו כמו במשרדי ממשלה – הרשות לא תוכל להתקיים.

משה גביש: הרשות עובדת בתנאי תחרות.

משה גביש: אנחנו לא רוצים להתחרות דווקא ברייטינג, אבל בסופו של דבר היא עובדת בתנאי תחרות מול ערוץ 2 וערוץ 10 ועוד 437 ערוצים אחרים, אז לא יכולים לחול באופן שווה לחלוטין הכללים שחלים על עובדי מדינה.

משה גביש: מצד שני, הרשות היא גוף ציבורי ולכן צריכה גם להקפיד על נהלים תקינים ונהלי עבודה.

משה גביש: התיקון לסעיף 24 לחוק העיקרי קובע: "(א) קבלתו של אדם לעבודה ברשות תיעשה בדרך של מכרז פומבי".

משה גביש: אני מודיע לכם שזה המצב גם היום, אולם זה לא כתוב בחוק.

משה גביש: על כך אין לי מחלוקת עם יושב-ראש אגודת העיתונאים.

משה גביש: אלא מה, לדעתכם צריך להביא לרשות חברים שיבואו לעבוד בה?

משה גביש: הכלל הרגיל צריך להיות בוודאי מכרז פומבי.

משה גביש: על מה הוויכוח כאן?

משה גביש: אין ויכוח על כך.

משה גביש: "(ב) המועצה רשאית לקבוע משרות וסוגי משרות ..., שלגביהם לא תחול חובת המכרז ..., ובלבד שקבלתם של עובדים למשרות אלה תיעשה בדרך של ועדה לאיתור מועמדים או בהליך אחר שהוא תחרותי ושוויוני".

משה גביש: אציג לכם דוגמה.

משה גביש: השאלה מי יהיה מגיש "מבט" היא לא עניין למכרז, בכל הכבוד.

משה גביש: נוציא מכרז וייגשו 783,000 מועמדים שיבקשו להגיש את "מבט".

משה גביש: מה שאומרים כאן, שיהיה תהליך שוויוני.

משה גביש: כלומר נקים ועדת איתור ונבחר מתוך מועמדים.

משה גביש: האם לתפקיד מגיש "מבט" אפשר להגיש מכרז?

משה גביש: כך אוכל להתחרות מול מישהו אחר?

משה גביש: יש תפקידים שכן, רוב התפקידים המנהליים והטכניים וההתקדמות בתוך הרשות יהיו בוודאי בדרך של מכרז.

גלעד ארדן: מי בסופו של דבר יגישו את "מבט"?

משה גביש: ינון מגל ומירב מילר.

משה גביש: ההחלטה הסופית לגבי המגישה התקבלה אך ורק משיקולי שכר.

משה גביש: בחרנו במגישה מצוינת, אבל העובדה שהמגישה שהיתה הפייבוריטית במירוץ לא נבחרה נעוצה בשיקולי שכר.

משה גביש: היו דיווחים בעיתון על כל מיני שיקולים אחרים, ואני רוצה לומר כאן, היו לנו מספר מועמדות טובות ובסופו של דבר לא הסכמנו לשלם סכומים שאנו סבורים שהשידור הציבורי לא צריך לשלם.

משה גביש: בחרנו לפי דעתי בשני מועמדים מצוינים, גם המגיש וגם המגישה, ואני מקווה שיהיו לזה תוצאות.

משה גביש: אני מקווה מאוד ששום השקפה של אף מגיש לא תבוא לידי ביטוי בהגשה.

משה גביש: על-פי הכלל צריך להתקיים מכרז פומבי, אין על כך חולקים.

משה גביש: זה שבגוף משדר שמעסיק גם אמנים ומגישים חייבת להיות גם דרך לקביעת משרה שלא בדרך של מכרז, ובלבד שתהיה שוויונית, גם על כך אין חולקים, ואין לנו על כך ויכוח גם עם אגודת העיתונאים.

משה גביש: "(ג) על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב), רשאית המועצה לפטור אדם מסוים ממכרז ...

משה גביש: ובלבד שאותו אדם הוא אחד מאלה: משורר, סופר, מוזיקאי, אמן, במאי, עיתונאי, עורך, מפיק, מגיש, תסריטאי, או משתתף אחר בתכניות".

משה גביש: ברור גם כאן שאם ירצו לעשות תוכנית אמנותית בוודאי לא יוציאו מכרז לכל זמרי ישראל.

משה גביש: גם כאן נדמה לי שלאגודת העיתונים לא תהיה טענה כלשהי.

משה גביש: הגענו לסעיף הקטן שנדמה לי שעליו מדברת אגודת העיתונים.

משה גביש: אם יש כאן בעיה אשמח להיפגש ולדון אתכם, אבל נדמה לי שזה הסעיף הקטן היחיד שבו אתם אולי סבורים שיש בעיה.

משה גביש: "(ה) בלי לגרוע מהוראות סעיף 29 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, תנאי ההעסקה של עובדי הרשות ייקבעו בידי המועצה, בשים לב לתנאי העסקה הנהוגים בשירות המדינה ולמאפייניה המיוחדים של הרשות, כגוף משדר".

משה גביש: זה מה שאמרתי בתחילת דבריי, באופן כללי זה צריך להיות בלי ניתוק מוחלט משירות המדינה, אבל צריך לשקף את מאפייניה המיוחדים של הרשות כגוף משדר.

משה גביש: בשירות המדינה למשל אין טכנאים שצריכים לעבוד ב-3 לפנות בוקר, במשרד הפנים אין טכנאים כאלה.

גדי בן יצחק: יש במשרד ראש הממשלה ובממשלה.

קריאה: בבתי-חולים ממשלתיים אין טכנאים שעובדים גם בלילות?

משה גביש: אם תחשבו שחובה שכל עובדי הרשות יעבדו אך ורק ובמדויק על-פי תנאי העבודה של עובדי מדינה, יש על מה לדבר.

משה גביש: אני סבור שתשלמו על כך מחיר כבד.

משה גביש: אני מבקש להסביר לאגודת העיתונאים, אם אתם חושבים שהקבלה מדויקת לעובדי המדינה טובה לכם, לדעתי אתם עושים טעות קשה.

משה גביש: אני מוכן לדבר אתכם על כך.

משה גביש: "(ו) המועצה תקבע בכללים הוראות לעניין קבלת עובדים לעבודה ברשות" – כל הכללים שדיברנו עליהם: הכללים לעריכת מכרז פומבי, הרכב ועדת המכרזים, כללים לקבלת עובדים, כללים בדבר איסור העסקת קרובי משפחה.

משה גביש: כל זה לא שונה מהמצב הקיים היום.

משה גביש: רשות השידור היתה בעבר אחד הגופים שמבקר המדינה העיר עליו, כמו על חברת החשמל וגופים אחרים, על ריבוי העסקת קרובים.

משה גביש: בוודאי צריך לכתוב שהרשות תקבע כללים לאיסור העסקת קרובי משפחה.

משה גביש: מישהו חולק על כך?

משה גביש: כן צריך להעסיק קרובי משפחה?

משה גביש: זה חנות מכולת של מישהו מאתנו?

משה גביש: בכל הסעיפים הללו אני לא רואה שום דבר שפוגע בעובדי רשות השידור.

משה גביש: אני חוזר שוב למה שאמרה עו"ד נויפלד על סעיף 38(ג) להצעת החוק, כפי שאמרתי בתחילת דברי, על כי "אין בהוראות סעיף 24(ה) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 12 לחוק זה, כדי לפגוע בתנאי העסקה של עובד רשות השידור, שנקבעו לפי סעיף 24(ב) לחוק העיקרי, כנוסחו ערב תחילתו של חוק זה, אלא אם כן הסכים לכך העובד.

משה גביש: " אני חוזר ואומר, אשמח להיפגש עם אנשי אגודת העיתונאים ולראות אם יש בעיה בדבר הזה.

משה גביש: לא נקיים על כך דיון עכשיו, כפי שלא קיימנו על כאן דיון על רשימת המוסדות.

משה גביש: דרך אגב, גם שם אני סבור שחבר הכנסת גבאי ואחרים צודקים בחלק מדבריהם, אני לא מתווכח איתם, וגם לא אתכם.

משה גביש: ניפגש ונדון ביחד, נראה איך צריך לתקן ולשפר, אין בזה בעיה.

משה גביש: אבל אין כאן איזה דבר שאומר פתאום שאפשר לקבל לעבודה או לפטר כל מי שרוצים.

אחיה גינוסר: אני שומע לעצת שני יושבי-הראש, יושב-ראש הוועדה ויושב-ראש הנהלת רשות השידור.

אחיה גינוסר: אני מבין שיש נכונות לדבר על הנושא הזה ולהגיע להסכמות.

גלעד ארדן: יש נכונות, ויש זמן.

גלעד ארדן: אני מציע שנבקש מיושב-ראש הוועד המנהל וממנכ"ל רשות השידור עד לדיון הבא להיפגש עם נציגי אגודת העיתונים, עם הסתדרות עובדי המדינה והסתדרות המח"ר כדי לראות אם אפשר להגיע לנוסח מוסכם.

מוטי שקלאר: כולנו יודעים, מעבר למילים ולשורות הכתובות, שאחד הדברים שמאפיינים את רשות השידור הוא אי-בהירות, גם בנושא שאנו מדברים בו כרגע – היכן יש גמישות ניהולית, היכן אין גמישות ניהולית, את מי ניתן לפטור ואת מי ניתן להזיז ממקום למקום.

מוטי שקלאר: ראו את ההתפתחויות בשבועיים האחרונים.

מוטי שקלאר: כאן היה ניסיון לייצר סדר מסוים, שנדע בדיוק מול מה אנחנו עומדים, היכן כן והיכן לא.

מוטי שקלאר: להערכתי זה מהלך מבורך בתחום הזה.

ראובן גולדברג: לראשונה בחקיקה מופיעים סעיפים כאלה.

ראובן גולדברג: בדרך כלל מופיע סעיף כללי, ואחר-כך נקבע שתהיה התאמה לגוף בהתאם לצרכים המיוחדים שלו.

ראובן גולדברג: אנחנו בקיאים כבר בנושא הזה.

ראובן גולדברג: למשל ברשות העתיקות התנהל משא ומתן על הדברים היחודיים לו, אבל בחוק אין פירוט כזה.

ראובן גולדברג: כתוב שזה בהתאם לעיקרון מסוים, שיותאם.

ראובן גולדברג: את ההתאמה אתם עושים במשא ומתן אתנו, כפי שנהוג בכל עניין של יחסי עבודה, ואז קובעים במסמך מסוכם, שהוא הסכם פנימי, הסכם קיבוצי, למעשה את רוב הדברים שאתם רוצים לקבוע כאן.

ראובן גולדברג: אבל לא נהוג לקבוע את זה בחקיקה.

ראובן גולדברג: צריך להפריד את יחסי העבודה מחקיקה.

ראובן גולדברג: עד כה הכנסת נהגה כך, וגם ההסתדרות ביקשה לנהוג כך, שנושא ההעסקה לא יבוא בחקיקה אלא בהסכמים.

ראובן גולדברג: זה מה שאנו רוצים, זה הכול.

ראובן גולדברג: לא אמרתי שאתם לא צודקים, לא אמרתי שאתם כן צודקים, וברוב הדברים אני אפילו מצדיק אתכם, אבל זה נתון למשא ומתן אתנו, לא לחקיקה.

ראובן גולדברג: זאת הגישה העקרונית שלנו.

משה גביש: מה נתון למשא ומתן?

משה גביש: אם משרה תהיה בדרך של מכרז או לא?

משה גביש: אני מתנגד לנהל על כך משא ומתן.

ראובן גולדברג: כן.

ראובן גולדברג: אני מודיע לך שבמקומות עבודה רבים סיכמנו מה כן יוצא למכרז ומה לא יוצא למכרז, מה יהיה בחוזה ומה לא יהיה בחוזה.

ראובן גולדברג: את כל זה סיכמנו, כאשר אנחנו רואים את הצרכים.

ראובן גולדברג: הרי אנחנו מנהלים משא ומתן קשה יותר מאשר על הרפורמה כעת, על פיטורים של 840 איש.

ראובן גולדברג: בשלב הבא ננהל משא ומתן על שינוי השכר, שהוא מהותי מאוד.

ראובן גולדברג: אז למה להכניס דברים בחקיקה?

ראובן גולדברג: תעזבו את החקיקה ותנהלו אתנו משא ומתן, זה הכול.

ראובן גולדברג: זה יילך מהר יותר.

משה גביש: רשות השידור הגיעה לקריסה כי הלכה בדרך שאתה מציע.

מתי גרינברג: אבל לא בגלל העובדים ולא בגלל ההסתדרות, אלא בגלל הניהול של רשות השידור.

משה גביש: אני רוצה לומר בצורה הכי ברורה, חלק גדול מן הקריסה אליה הגיעה רשות השידור נובע מהסכמים מן הסוג הזה, כי נעשו הסכמים פיקטיביים עם הנהלת הרשות ועם משרד האוצר ועם ההסתדרות.

מתי גרינברג: לא העובדים אשמים, אלא הניהול הכושל של רשות השידור.

משה גביש: עשו הסכמים עם ההסתדרות ועם משרד האוצר ועם הנהלות רשות השידור לדורותיהן שהסכימו לפיקציות, הסכימו לרישום שעות.

משה גביש: כולם אשמים.

משה גביש: ההסכמים הללו הביאו למצבה הרעוע של רשות השידור.

משה גביש: טוב לקבוע בחוק סדרי מינהל תקינים.

גלעד ארדן: נציגי ההסתדרות הנכבדים, לא נקיים כאן את הדיון הזה.

גלעד ארדן: לשם כך לרשות השידור יש הנהלה.

גלעד ארדן: ביקשתי שתיפגשו איתה.

גלעד ארדן: אני רוצה רק להזכיר לכולנו דבר אחד, לחברי כנסת, נציגי העובדים ונציגי הנהלת הרשות.

גלעד ארדן: מוטלת עלינו אחריות לשני דברים, גם לקיום השידור הציבורי וגם לזכויות ולפרנסה של עובדי הרשות.

גלעד ארדן: זה חשוב, וזה חשוב.

גלעד ארדן: אי אפשר לדבר על העתיד ולשכוח מההווה.

גלעד ארדן: כל מי שמקצין עכשיו עמדות, שיזכור שיש לו אחריות לא רק על מה שיהיה בעתיד ברשות.

גלעד ארדן: חשוב לי מאוד שהרשות תהיה ימנית יותר וכל מה שנאמר כאן קודם, הכול בסדר, אבל יש חשיבות גם לכך שאולי מחר בגלל שאחד מאתנו יקצין עמדות ולא יגלה גמישות ופשרות לא תהיה רשות השידור.

גלעד ארדן: זאת ההזדמנות האחרונה.

גלעד ארדן: אתם חושבים אולי שמישהו כאן סתם מאיים איומי-סרק.

גלעד ארדן: אני דן שעות רבות עם משרד האוצר על העניין הזה, וכך גם יתר חברי הכנסת, עשינו הכול כדי שמשרד האוצר ישתתף בהעברת הלוואה כדי לממן את המשכורות.

גלעד ארדן: אני אומר לכם, אנו ברגע האחרון לפני כיבוי אורות.

גלעד ארדן: זה לא איום, זה לא איום-סרק אלא האמת.

גלעד ארדן: אם כולנו מסביב לשולחן הזה לא נגלה אחריות, העוול יהיה גם כלפי הציבור הכללי וגם ובמיוחד כלפי העובדים.

גלעד ארדן: נזכור את הדברים הללו לפני שנתחיל להטיח האשמות הדדיות.

גלעד ארדן: אני אומר את זה לשני הצדדים.

ראובן גולדברג: אני מקבל, אבל רק בהסכם, לא בחקיקה.

גלעד ארדן: מופנות טענות גם כלפי הממשלה, על דרך הניהול שלה ודרך קבלת ההחלטות בשנים האחרונות, ומופנות טענות גם כלפי ההסכמים.

גלעד ארדן: אי אפשר להתעלם מכך ולקבור את זה כאילו לא היה קיים.

גלעד ארדן: כל מי שעיניו בראשו יודע את זה.

גלעד ארדן: זה כמו להתווכח האם יש עכשיו אור יום.

גלעד ארדן: כל הדברים הללו קיימים.

גלעד ארדן: בואו ננסה ביחד לקדם את הנושא, אבל לא ננהל את הוויכוחים כאן.

גלעד ארדן: מול הציבור אף פעם אי אפשר להגיע להבנות, זה כמו מול המצלמות.

ראובן גולדברג: אבל לא בחקיקה.

מתי גרינברג: אנחנו לא מוכנים לחקיקה.

מתי גרינברג: אם יעבירו את עניין השכר בחקיקה זה יהווה עבורנו תקדים מסוכן מאוד.

גלעד ארדן: ראשית, זה לא תקדים.

גלעד ארדן: אני יכול להציג בפניך מספר תקדימים, למשל בתוכנית הכלכלית ב-2003 הורידו את השכר של כל עובדי המדינה.

מתי גרינברג: זה היה בהסכמה שלנו.

גלעד ארדן: בסוף זה היה בהסכמה.

גלעד ארדן: בהתחלה לא היתה שום הסכמה.

דנה נויפלד: בהצעת החוק אין התייחסות לשכר.

ראובן גולדברג: יש.

איתן כבל: אני מבקש לומר לחבריי מן ההסתדרות, אני האחרון שאפשר להגיד עליו שפועל נגד ההסתדרות, אבל מה שעמד לנגד עינינו, שחייבים לקבוע את המסגרת, את הבסיס.

איתן כבל: נכון שבכל הקשור לאיך דברים צריכים להתנהל צריכה להיות אוזן קשבת למה שאתם אומרים, אבל לדעתי לא ייתכן שלא לכתוב באופן מפורש שקליטת עובדים צריכה להיעשות במכרזים.

מתי גרינברג: לא התנגדנו לכך.

איתן כבל: לא אמרתי שאתם מתנגדים.

ראובן גולדברג: אבל למה בחוק?

איתן כבל: אני סבור שמה שאירע ברשות, מבלי להיכנס לפרטים, ובוודאי חלק גדול מן האנשים שיושבים כאן לא נושאים באחריות למה שאירע ברשות, לכן גם נוח יותר, כדי שאף אחד לא יילך מכאן הביתה ויסבול מנדודי שינה, ויחד עם זאת יושבת כאן היועצת המשפטית של משרד ראש הממשלה שיודעת אילו מכתבים ואילו ביקורת קיבלנו גם ממשרד מבקר המדינה וגם מהתנועה לאיכות השלטון, ממי לא, על האופן ההעסקה, על שיטות ההעסקה, על עניינים פיקטיביים.

איתן כבל: כאשר המידע הגיע אליי בזמנו כשר ממונה, מרגע שלא ביצעתי את שנדרשתי הייתי שותף.

איתן כבל: זה היה בהסכמה בין משרד האוצר, ההסתדרות, הנהלת רשות השידור והעובדים, דברים שנעשו לכאורה בסדר.

אליהו גבאי: אם השר ממנה את היושב-ראש איך תנטרל את הפוליטיקה מן הרשות?

איתן כבל: השר לא ממנה כאן את היושב-ראש.

זבולון אורלב: נזעקתי לכאן לעניין סעיף מבקר הפנים.

זבולון אורלב: זה דבר עקרוני מאוד, שאין לו יסודות בחוק הביקורת הפנימית, שמגבילים כהונה של מבקר פנים.

זבולון אורלב: מה שורש הרע?

זבולון אורלב: אם מבקר הפנים הוא עובד קבוע של הרשות ויודע שאחרי X שנים יצטרך לחזור לעבודה, כל אחד מבין שיצר הרע שלו יאמר: אל תיכנס לסכסוכים, אל תיכנס לעימותים, אל תחשוף כי בסופו של דבר אתה צריך לחזור לעבודה, אתה צריך לחזור לצד השני.

זבולון אורלב: אני מגיע אליכם כעת כיושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, עם הניסיון שצברנו בוועדה ושצברו בוועדות קודמות, ופונה לוועדת הכלכלה ולחברי ולעמיתי לסיעה לעמוד כאן על המשמר, לא להגביל תקופת כהונה של מבקר פנים.

זבולון אורלב: בעל תפקיד נוסף שקשור לעניין הוא הממונה על קבילות הציבור, שאני לא מוצא אותו בחוק.

דנה נויפלד: הוא מופיע בחוק הקיים, פשוט הפרדנו אותו.

דנה נויפלד: לא נוגעים בו.

זבולון אורלב: אם לא נוגעים בו, בסדר.

זבולון אורלב: כתבתם כאן:

זבולון אורלב: פרק שלישי – הממונה על קבילות הציבור, ולא כתוב שוב דבר נוסף.

זבולון אורלב: חשבתי שאולי זה כתב סתרים ואני לא רואה.

מתי גרינברג: ואותו דבר לגבי היועץ המשפטי.

זבולון אורלב: באשר לתפקידים של ועדת הביקורת, מה שמופיע בהצעת החוק לא חופף לתפקידים של ועדות ביקורת בתאגידים ציבוריים.

זבולון אורלב: צריך לפרט יותר.

זבולון אורלב: אשתדל להגיש הצעה, ואקווה שאדוני היושב-ראש יקבל אותה.

זבולון אורלב: המבקרים הפנימיים והביקורת החיצונית הם הזרועות שלנו כחברי הכנסת, הם העיניים והאוזניים שלנו.

זבולון אורלב: יש אינטרס רב מאוד לכנסת להגן על מעמדם.

זבולון אורלב: ככל שנוכל להגן עליהם כך נוכל אנחנו לפקח כראוי על מה שנעשה ברשות השידור.

זבולון אורלב: תודה רבה.

שלומית ברנע פרגו: באופן עקרוני נקבעה מגמה אצל היועץ המשפטי לממשלה להגביל את כהונתם של בעלי משרות בכירות כדי למנוע מקרה שממלאים משרות בכירות באופן מתמשך ובלא הגבלת זמן.

שלומית ברנע פרגו: מילוי משרה באופן מתמשך וללא הגבלת זמן יש בו חסרונות מובְנים מכיוון שבסופו של דבר מבקר הפנים עלול להפוך למזדהה עם הגוף שבו הוא פועל, וכתוצאה מכך לא יווצרו התחדשויות, התרעננויות, הסתכלות נכונה יותר או ביקורת על אופן הפעילות.

גלעד ארדן: האם זה כך בכל משרדי הממשלה?

ראובן גולדברג: לא.

ראובן גולדברג: וועדת אברמוביץ עדיין לא סיכמה את העניין הזה.

ראובן גולדברג: אני לא מבין למה רצים קדימה, ועוד בחקיקה.

ראובן גולדברג: מה קרה?

ראובן גולדברג: זה לא הוכח ולא סוכם.

גלעד ארדן: הבנו שזה במחלוקת, וגם זה ילובן.

זבולון אורלב: אני מקווה רק שזה לא במחלוקת בין חברי הכנסת.

זבולון אורלב: אם יש מחלוקת בין הנהלת רשות השידור ובין ההסתדרות זה בסדר גמור.

שלומית ברנע פרגו: אני מכהנת כיושבת-ראש ועדת הביקורת בחברת החשמל מזה מספר שנים ויכולה לומר שיש חשיבות עצומה להחלפת מבקר פנים מדי מספר שנים, לטובת המערכת עצמה.

ראובן גולדברג: אבל לקבוע את זה בחוק?

מרדכי שנבל: את טועה מאוד.

מרדכי שנבל: ההסבר שלך כולו שגוי.

מרדכי שנבל: תהרסו את הביקורת הפנימית על-ידי הגבלת תקופת הכהונה, תסגרו את הביקורת הפנימית במדינת ישראל.

גלעד ארדן: לא ניכנס לכך היום.

גלעד ארדן: לקראת הדיון הבא אני מבקש שכל אחד מן הגופים הרלוונטיים יגיש לנו מספר ימים לפני הישיבה את ההשגות וההערות שלו.

גלעד ארדן: כדי לייעל את הדיונים כאשר נגיע להקראת סעיפי הצעת החוק, כדי שנוכל ללבן את הדברים לקראת הישיבה ולא במהלך הישיבה, דבר שגוזל המון זמן, אני מבקש, נא להעביר אלינו השגות והערות מראש.

גלעד ארדן: תודה רבה.

גלעד ארדן: הישיבה נעולה.