ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 348, 2008-01-15 11:00

מיכאל מירו: אני פותח את הישיבה.

מיכאל מירו: הישיבה זה חיבור של מספר נושאים, שהמשותף להם הוא שכולם קשורים לרשות השידור במסגרות של התכנים של רשות השידור ולכן, איחדנו אותם ביחד.

מיכאל מירו: כדי שיהיה לדיון הזה תחילה וסוף, נצטרך לטפל ברמות שונות בנושאים שונים שעלו, ונעשה כל דבר ביחד ובנפרד.

מיכאל מירו: אנחנו עובדים גם במסגרת הדיונים שיהיו בוועדת הכלכלה, של המבנה החדש של רשות השידור ואני לא רוצה להיכנס לעומק לנושא הזה, אף על פי שזה משיק.

מיכאל מירו: בדרך כלל החלוקה בין ועדת החינוך לוועדת הכלכלה הוא שוועדת הכלכלה מטפלת במבנים ואנחנו מטפלים בתכנים וכמובן שלא נוותר בוועדת החינוך מלטפל בזה.

מיכאל מירו: בחלק מהנושא כבר טיפלנו בדיון מוקדם,כולל בנושא של רשת מורשת, ואני כן רוצה להעלות את זה כי הדברים לא הגיעו לפתרון ואני שומע הבטחות שונות, טובות, אבל צריך לראות איך הדברים מגיעים לביטוי בשטח.

מיכאל מירו: בינתיים המצב הולך ומתדרדר.

מיכאל מירו: הבקשה הראשונה, ולא ארחיב, הגיעה מחברת הכנסת אביטל, שדיברה אתי וכתבה לי בעיקר על הנושא של קול המוסיקה, ולכן אתן לה לפתוח ואחר כך, נדבר גם על רשת מורשת וגם על הבקשה שקיבלתי מהרבה מאוד ארגונים חברתיים, צרכנים ואחרים לגבי מה שנראה על פניו, לא נסיק מסקנות בכותרת, כקיצוץ בתחום החברתי והטיפול החברתי ברשות השידור לעומת תחומים כלכליים טהורים, וזה בוודאי נושא שראוי שנדון בו.

מיכאל מירו: בבקשה קולט.

קולט אביטל: תודה אדוני היושב ראש וגם תודה על כך שנענית מהר לבקשתנו, שנובעת ממצוקה די גדולה ופניות רבות של מאזינים ואני מניחה שגם לחברי כנסת אחרים, גם מהציבור הרחב וגם מבין חברים שעוסקים בנושא המוסיקה הרבה שנים, מצדיק את זה.

קולט אביטל: אני רוצה להזכיר בשתי מלים את העובדה שהדיון הקודם שהתקיים בנושא הזה התקיים בוועדת הכלכלה ב-23 ליוני 2003, זאת אומרת כמעט לפני 4 שנים, ובמין מחזוריות מוזרה כזאת אנחנו חוזרים בערך פעם ב-4 שנים לאותה נקודת מוצא שבה אנחנו חשים איזה שהוא איום על השידור ועל איכות השידור הציבורי מצד אחד, ויותר ספציפי, על סגירת קול המוסיקה.

קולט אביטל: אני אסתפק בשניים שלושה דברים קצרים לפני שנמסור את רשות הדיבור למעוניינים.

קולט אביטל: אני רוצה להגיד שבאותה ישיבה השתתפה אז השרה ציפי לבני כאחראית לנושא הזה.

קולט אביטל: אני רוצה לספר שכחבר כנסת השתתף אז השר הרצוג דהיום, שהסביר לכולנו בלהט גדול שקול המוסיקה, ואני מצטטת אותו: "אלה אבירי התרבות, רוממות התרבות בראשם".

מיכאל מירו: את רוצה לרמוז שמה שרואים מכאן לא רואים משם?

קולט אביטל: אני לא רומזת, אני מצטטת דברים בשם אמרם, ומה שמונח היום לפנינו והמחזוריות המוזרה הזאת של אחת ל-4 שנים זה איום לא רע לסגור את הנושא של מוסיקה הקלאסית אלא איום לפגוע בדבר מאוד איכותי.

קולט אביטל: לא זו בלבד שהוא איכותי, יש בו היבט עממי.

קולט אביטל: לא כל אחד במדינה הזאת, אנשים מבוגרים, עניים, אנשים שאינם יכולים להרשות לעצמם ללכת לקונצרט.

קולט אביטל: קול המוסיקה, במשך הרבה מאוד שנים, היה ספינת הדגל של השידור האיכותי שלנו וסיפק את הצרכים הנפשיים, הרוחניים של הרבה מאוד אנשים במדינה הזאת, שאינם יכולים להגיע למוסיקה קלאסית בדרך אחרת.

קולט אביטל: אין להם דרך ללכת לקונצרט ולחלקם גם אין אפשר לקנות תקליטים.

קולט אביטל: יש גם פן חינוכי, לחנך את הדורות הבאים להקשיב למוסיקה מסוג אחר, ותתפלא לשמוע כמה אנשים, מאיזה סוגי אוכלוסייה פונים אלינו, והפן החינוכי הזה עשה את שלו.

קולט אביטל: אנחנו שומעים אנשים מדימונה ומערד ומקרית שמונה, זה התענוג שיש להם, הם לא יוצאים לקולנוע ולא למקום אחר, ואני רוצה בישיבה הזאת שנשמע מה קורה, ונראה איך ניתן לעשות מבחינתנו הכל, כדי שהשידורים של קול המוסיקה ימשכו בשעות שאנשים יכולים להקשיב ולא באמצע הלילה.

קולט אביטל: למען הגילוי הנאות, אני רוצה להגיד שנשיאות הכנסת אישרה דיון על הנושא הזה מחר, בוועדת הכלכלה.

מיכאל מירו: תודה.

מיכאל מירו: אנחנו נשמח להעביר את הדברים ואת החלטותינו גם לוועדת הכלכלה בנושא הזה, כי אני חושב שזה מאוד חשוב.

מיכאל מירו: גם אנחנו קיבלנו הרבה מאוד פניות לוועדה בנושא שאת מעלה.

מיכאל מירו: הערך התרבותי, חוץ מכל המבנים הכלכליים, צריך להיות לנגד עינינו.

מיכאל מירו: אני רוצה להגיד משהו על רשת מורשת, ואמרתי את זה בישיבה הקודמת שהשתתף בה מוטי שקלאר וגם היה מאוד נכון לשיח בנושא הזה.

מיכאל מירו: אני רוצה להגיד דבר עקרוני ואחר כך, אני בטוח שיגיד את הדברים חבר הכנסת מרגי, שהוא נציג של ש"ס וראש סיעת ש"ס.

מיכאל מירו: אנחנו שמחים שסיעת ש"ס מגיעה גם לוועדת החינוך של הכנסת, זה דבר נדיר וחשוב ואנחנו מעריכים את זה שהחינוך לתרבות חשוב לכם.

מיכאל מירו: לענייננו – היה מאמץ גדול מאוד לסגור את מה שנקרא "הערוצים הפיראטיים", שהחברים קוראים להם ערוצי הקודש.

מיכאל מירו: ללא ספק הערוצים האלה, אני לא מדבר על התכנים של ערוץ כזה או אחר, ענו לצורך מאוד גדול של ציבור גדול במדינת ישראל.

מיכאל מירו: מה לעשות?

מיכאל מירו: יש ציבור מאוד גדול שגם הוא משלם אגרה, אני מקווה שכולם משלמים אגרה, והאזרחים במדינת ישראל שווי זכויות.

מיכאל מירו: זה ציבור שיש לו אפיונים תרבותיים, דתיים ייחודיים.

מיכאל מירו: הם לא מקבלים מענה בטלוויזיה וברדיו עם התכנים שיש לתכנים ולדברים הייחודים שלהם.

מיכאל מירו: גם אם אתה עושה תנועות בראש, זה עדין לא משנה את מה שאני אומר, זכותך לחשוב אחרת, אבל הם לא מקבלים מענה.

מיכאל מירו: זה ציבור שאני מדבר אתו יום יום, ציבור רחב של עשרות אחוזים מהציבור הישראלי, וכדאי שתדע את זה.

מיכאל מירו: הם לא מקבלים מענה לדבר הזה.

מיכאל מירו: הציעו מן מבנה של רשת מורשת, שיכול להיות שזה בסיס טוב, יש בו עובדים טובים ואין ספק שגם הרמה של השידורים בשנים האחרונות עלתה מאוד על אף התנאים המחפירים, התחושה שהם מחוץ לגדר, המשכורות והביזוי של העובדים בתוך המערכת, ואני אומר דברים רציניים וכבדים ואני בדרך כלל לא משתמש במלים כאלה, אבל אני אומר זאת באחריות ואחרי בדיקה.

מיכאל מירו: אני מרגיש שהם עושים שירות לעם בהתנדבות.

מיכאל מירו: יש לי תלוש משכורת שקיבלתי הבוקר, זה פשוט מדבר בעד עצמו.

שמואל הלפרט: זה בטח צמוד למשכורות של רשות השידור.

שמואל הלפרט: ברשות השידור מקבלים יותר מחברי כנסת.

מיכאל מירו: אני חושב שהיה ראוי, כפי שראוי לבוא לידי ביטוי של מי שצורך מוסיקה בקול המוסיקה, אני חושב שזה ראוי למי שצריך וצורך את המוצר לא כחלק מאיזו פינה בתוך תחנה שמשדרת כל מיני דברים שהציבור הזה לא יכול לשמוע.

מיכאל מירו: צריכים לדעת שהיום השפה מהווה מכשול.

מיכאל מירו: יש ערוצים, גם למי שרואה טלוויזיה, שאדם דתי לא יכול לראות.

מיכאל מירו: אני אומר את זה באחריות מלאה.

מיכאל מירו: יש דברים גם ברדיו, אף על פי שהם בוודאי מעוגנים בצורה אחרת ממה שיש בטלוויזיה, אבל יש דברים שאי אפשר לערבב אותם ביחד ולכן, אנחנו חייבים להגיע לפתרון כולל שייתן ביטוי גם לחלק גדול מאוכלוסיית מדינת ישראל בנושא של רשת מורשת.

מיכאל מירו: יגיד דברים בצורה הרבה יותר טובה ומדויקת ראש סיעת ש"ס, חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: תודה אדוני היושב ראש.

יעקב מרגי: אם הייתי לוקח את הדברים של חברת הכנסת קולט אביטל ושל היו"ר, כיוונתי לדעת גדולים והייתי מייחס את אותם טיעונים בנושא רשת מורשת.

יעקב מרגי: אותם נימוקים שאמרת לגבי קול המוסיקה נכונים גם לגבי אותו ציבור צרכן דתי.

יעקב מרגי: אני לא בא רק כצרכן דתי אלא אני בא גם כפריפריה.

יעקב מרגי: רשת מורשת זו הרשת היחידה שנקלטת בכל הארץ, כי אחרי קריית-גת בואכה בית קמה אין ערוץ שאפשר לקלוט אותו.

יעקב מרגי: אין יותר.

יעקב מרגי: אני לא יכול לקלוט ומה לעשות?

יעקב מרגי: יש דברים שאני לא רוצה שהאוזן שלי תקלוט בערוצים הרגילים.

יעקב מרגי: יש דברים שאני מכור להם ברשת ב', ויש דברים שלא.

יעקב מרגי: אז אני, כפריפריה, כצרכן תרבות דתית, שאין לי מבחר אדיר וגדול, יש לי את רשת מורשת.

יעקב מרגי: אני, כחרדי, יש שם מגוון של כל הזרמים ומי שמכיר את הניו-אנסים מבין שזה מכל הזרמים.

יעקב מרגי: אפילו שהחרדי לא הכי בולט שם, זה מהנה, מכובד, מוגש ברמה ובאיכות.

יעקב מרגי: כשאני שומע על התנאים – אז תסגרו אותה ואל תבזו אותם ותתנו להם לעבוד באיזה כוך, ובמלים אחרות לומר: תשתקו כי עוד מעט לה תהיו פה.

יעקב מרגי: אנחנו שאפנו להגדיל, לתת למורשת ולקול המוסיקה.

יעקב מרגי: שיהיה זמין, אנחנו לא מוגבלים.

יעקב מרגי: תעברו לדיגיטאלי, הגענו לחלל, שיגרנו לוויינים לחלל.

יעקב מרגי: ריבונו של עולם, אנחנו עוסקים בדקדוקי עניות.

יעקב מרגי: אני צריך להילחם על כמה שעות?

יעקב מרגי: חשבנו ששעות השידור של מורשת יגדלו אז עכשיו הולכים לקצץ.

יעקב מרגי: קול המוסיקה מכניסים עוד שותף.

יעקב מרגי: רבותי, פה לא מדברים על מותרות.

יעקב מרגי: מדברים על תרבות ואין מבחר אדיר, אין מבחר גדול.

יעקב מרגי: קבלו את זה כמחמאה שיש פה אנשים שדורשים שיהיה יותר זמן שידור, אבל זה דקדוקי עניות.

יעקב מרגי: אנחנו מבינים את הרפורמה, אנחנו תומכים בה, אבל עד כאן.

קולט אביטל: זה שמחת עניים כי זה כמעט לא עולה.

קולט אביטל: מה העלויות?

יעקב מרגי: הורדנו את הערוצים הפיראטים, הורדנו הכל.

יעקב מרגי: אין משהו אחר.

יעקב מרגי: לי אין משהו אחר כפריפריה.

יעקב מרגי: אין ערוץ אחר, אין משהו אחר.

יעקב מרגי: מה לעשות, יש דברים שבורחים לציביליזציה, לפטרונים במרכז, שגם רשת מורשת תברח דרומה.

יעקב מרגי: מה לעשות?

מוטי שקלאר: - - -

יעקב מרגי: למה תרומות?

יעקב מרגי: אנחנו באנו להקים פה עמותה או להקים מדינה?

יעקב מרגי: אני מודה ליו"ר על הדיון הזה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

מיכאל מירו: אני רוצה להוסיף את הפן השלישי ואחר כך, כמובן שנשמע גם את חברי הכנסת האחרים וגם יש פה אורחים.

מיכאל מירו: הפן השלישי, שגם על זה קיבלנו תלונה מאוד כבדה מהארגונים החברתיים, זה התחושה שכל הזמן בתחום החברתי רוצים לסגת ולצמצם ולקצץ ובמקום זה, תכניות הכלכלה למיניהן, שבדרך כלל זה "קלקלה".

מיכאל מירו: ..

מיכאל מירו: הביטוי של התחומים החברתיים השונים, שזה כולל גם חינוך וסביבה וערכים חברתיים מרכזיים, שהם הבנין של החברה הישראלית, התחושה לפחות שיש פה נסיגה רצינית בתחום הזה.

מיכאל מירו: אני רוצה שתציג את הנושא המרכזת של התנועות החברתיות בישראל, תמי מולד חיו, בבקשה.

תמי מולד חיו: התחושה שלנו היא שיש פה תהליך כאשר מצד אחד בשנים האחרונות ראינו שיפור מאוד משמעותי ברדיו הציבורי.

תמי מולד חיו: בשנים האחרונות היה ביטוי לחברה האזרחית, היתה אמירה של ארגונים שאינם מאוגדים במסגרות ציבוריות ממשלתיות או תחת כותרות עסקיות ברדיו הציבורי.

תמי מולד חיו: היה ביטוי לאותן קבוצות אזרחים כמו אלה ששומעים מוסיקה קלאסית או אלה שרוצים לשמוע שידורי קודש או שידורים אחרים, ושידורים מסוגים שונים כמו עולים חדשים, סביבה וכל השאר, תחומים שמן הסתם, באופן טבעי, לא מוצאים את מקומם ברשתות המסחריות.

תמי מולד חיו: ככל שהרשתות המסחריות תופסות תאוצה כך אנחנו מוצאים את עצמנו נלחמים על מה שהשגנו בעמל רב.

תמי מולד חיו: יש מעט מאוד שעות שידור, גם ברדיו הציבורי, שנוגעות בנושאים האזרחיים, שהם נושאים חשובים מאוד וזה לב ליבו של רדיו ציבורי, של שידור ציבורי בכלל.

תמי מולד חיו: החל משעת חברה, דרך השעה הירוקה, דרך שעות שעוסקות בנושאים פריפריאליים כמו צפון ודרום, ערבים ויהודים, עולים חדשים ונושאים אחרים, והשעות האלה נמצאות בסכנה בשנים האחרונות.

תמי מולד חיו: הטיעון הוא תמיד כלכלי.

תמי מולד חיו: זה יכול להיות טיעון תקף כאשר מדובר ברדיו מסחרי ולא כאשר מדובר ברשות שידור ציבורית, כאשר כולנו מממנים אותה באמצעות תשלומי אגרה, שהם לא בהתנדבות אלא במסגרת חובה.

תמי מולד חיו: מתפקידה של המערכת למצוא את הדרך למענה לאותן שעות ולא לתת לנו כל פעם פתרונות שהם לכאורה לצאת למאבק על שעות רייטינג מול מערכות השידור הפרטיות, שזה תמיד כלכלה, בידור וספורט, שהן חשובות מאוד ויש להן קהל, אבל יש להן מענה גם במסגרות אחרות.

תמי מולד חיו: בנושאים שקשורים לחברה אזרחית, שקשורים למאבקים ציבוריים, לאזרחים שאין להם קול במקומות אחרים, אין קול אחר, אין מקום אחר, אסור שנהיה נתונים לחסדיהם של אותם אנשים שמשיקולי רייטינג כלכליים נותנים את הזמן אלא חייב להיות הפה והקול והבמה במסגרת השידור הציבורי.

תמי מולד חיו: לא יכול להיות שנשמע שהולכים לצמצם שעות במסגרת הזאת אלא להיפך, השידור הציבורי צריך להגדיל את השעות שניתנות לאותה אוכלוסייה שלא מוצאת את עצמה באותן שעות שידור או רשתות שידור פרטיות.

תמי מולד חיו: לא הכל הוא רק רייטינג, בטח ובטח לא בשידור ציבורי, בטח ובטח לא בשידור הציבורי ששומר על ערכי הדמוקרטיה.

תמי מולד חיו: בלי דיון ציבורי, במסגרת הרדיו והטלוויזיה של השידור הציבורי לא תהיה דמוקרטיה כי תראו מה קורה בחדר הזה.

תמי מולד חיו: כמה פעמים יוצא שאנחנו יושבים בחדר שיושבים בו אנשים כל כך שונים, עם עמדות שונות כל כך שגם מסכימים ביניהם.

תמי מולד חיו: השמירה על רשת מורשת, השמירה על שעה חברה, השעה הירוקה, על השעות שנוגעות לעולים ועל קול המוסיקה, כולן שייכות לאותו מקום.

תמי מולד חיו: על יכולת שלנו לנהל חברה דמוקרטית, חברה פלורליסטית, לתת מקום לקולות של כולם בלי קשר לשיקולי רייטינג, ואם יש בעיה למממן, זו בעיה אחרת וצריך לפתור אותה ואולי אפילו לצאת למאבק ביחד, אבל בשום אופן לא לקצץ בשעות האלה.

מיכאל מירו: תודה.

מיכאל מירו: לפני שנשמע את כל נציגי רשות השידור, אני רוצה להגיד שהמתווה שלנו זה מתוך רצון של הוועדה הזאת, וזה בא לידי ביטוי בהרבה מאוד דיונים לחזק את רשות השידור, לתת לה אפשרות של רפורמה וגם את האפשרות והתקציב לפעול, ולכן כולנו יושבים פה.

מיכאל מירו: תמכנו אתמול גם בהצבעה בכנסת, על אף שהיה ויכוח נוקב בנושא הזה והיו חברי כסת שהצביעו נגד, אפילו מתוך הקואליציה, אבל אנחנו לא בעמדה הזאת.

מיכאל מירו: בגלל שאנחנו רוצים לחזק את השידור הציבורי ולחזק גם על חשבון כל מיני ערוצים מסחריים, דווקא תראו בנו שותפים ולא כמי שעומדים נגד.

מיכאל מירו: אני רוצה לתת לשני אנשים את זכות הדיבור, לפרופסור אדווין סרוסי, ראש המחלקה למוסיקולוגיה באוניברסיטה העברית, בבקשה.

אדווין סרוסי: כבוד היושב ראש, אני מתנצל בפניך ובפני הוועדה על כך שעלי לצאת.

אדווין סרוסי: אני שמח שהנציגה של הארגונים החבריים אמרה את הנקודה הראשונה שהתכוונתי להעלות.

מיכאל מירו: היא כיוונה לדעת גדולים.

אדווין סרוסי: גם כתגובה לדברים שנאמרו, רשת קול המוסיקה איננה תחנה למוסיקה קלאסית בלבד, וזה חשוב לדעת.

אדווין סרוסי: כמי שמשתתף בשידורים, ברשת עוסקת במגוון גדול מאוד של סגנונות מוסיקה, ג'אז, מוסיקת עולם ואפילו מוסיקה מסורתית-יהודית, ומיותר לציין גם מוסיקה ישראלית מקורית עם הרבה מאוד גוונים וסוגים, שלא כולם יסכימו שהם תחת התבנית של מוסיקה קלאסית.

אדווין סרוסי: אנחנו דנים כאן בנושא הליבה לגבי מה יהיה עתידה של מדינת ישראל, וסליחה שאני מדבר מתוך נהמת נפשי ולבי בימים קשים אלה.

אדווין סרוסי: המעבר לחברה קפיטליסטית תוקפת את כל הפינות של המיעוטים, וחייב שהדמוקרטיה, הבית הזה, תצא להגנת המיעוטים.

אדווין סרוסי: אזכיר לציבור שיש שני מודלים של שירות ציבורי בעולם המערבי כיום, המודל האירופאי והמודל האמריקאי.

אדווין סרוסי: סליחה שאני הולך לכסף, ואתן לכם גם רעיונות כספיים והם פשוטים.

אדווין סרוסי: הרעיון האירופאי הוא רעיון שהמדינה עומדת אחרי הרשות הציבורית, ומוסכם שמשלם המסים מפריש חלק מן התקציב לטובת רשות ציבורית איכותית.

אדווין סרוסי: הגורם האמריקאי משאיר את שיקול הדעת לציבור עצמו.

אדווין סרוסי: אין אגרה ואין מסים.

אדווין סרוסי: כל אחד תורם לתחנה של הרדיו המקומי שהוא רוצה.

קולט אביטל: אבל יש תרומות.

אדווין סרוסי: - - אז אחד מהשניים, כבוד היושב ראש, אם אנחנו באמת מדינה ניאו-ליבראלית, קפיטליסטית, ואנחנו רוצים את המודל האמריקאי, שאנחנו מעריצים, תבטלו את האגרה.

אדווין סרוסי: כל אזרח יקבל את הזכות לתת תרומה לתחנות הרדיו שהוא חפץ ביקרן, ואז הכסף הזה יהיה פטור ממסים.

אדווין סרוסי: רעיון פשוט מאוד.

אדווין סרוסי: ואז נראה את הגופים האינטרסנטים השונים שיכולים לתמוך בתחנות שלהם.

אדווין סרוסי: אני בטוח שאז רשת מורשת תפרח.

קולט אביטל: תבוא אלי.

אדווין סרוסי: - - כמה היום האגרה?

אדווין סרוסי: בערך 370 שקלים.

אדווין סרוסי: החיסכון שמוצע כאן לאיחוד הרשתות נאמד בערך בכ-2 מיליון שקלים שנתי.

אדווין סרוסי: אם 5000 אזרחים פרטיים, ורק בקול המוסיקה יהיו 5000, יהיו מוכנים לתת את האגרה ישירות לקול המוסיקה, אין בעיה.

אדווין סרוסי: 24 שעות אפשר לשדר וזו הכרעה פוליטית.

אדווין סרוסי: אם הכנסת מחליטה להמשיך לגבות מאזרחים - -

קולט אביטל: כן, אבל אז זאת הפרטה טוטאלית.

אדווין סרוסי: זו הפרטה שעובדת במדינות מסוימות.

מיכאל מירו: אתה בוודאי אומר שכדאי להגיד את האיפכא מסתברא, כי כמעט שכנעת את חברי הכנסת.

אדווין סרוסי: בדיוק.

אדווין סרוסי: מכיוון שאתם שומעים את קולי, אני בא ממדינות עם חינוך סוציאליסטי, אני חושב שבמדינת ישראל חייבת הכנסת וחייבת הממשלה לחזק את השידור הציבורי.

אדווין סרוסי: לגבי הענין של קול המוסיקה, אני מדגיש שהיא משרתת ציבור ממגוונים שונים ולא רק צרכני מוסיקה קלאסית מערבית.

אדווין סרוסי: אני רוצה להודות לכם שאתם מקיימים את הדיון הזה ולהחליט החלטה חד משמעית, זה במסגרת ליבת עתיד מדינת ישראל סדר שינוי העדיפויות, והשינוי הזה חייב לכלול את ענין השידור הציבורי.

אדווין סרוסי: צריכים לתת את הכל לאלה שאין להם, שהם רחוקים, ואני שמח לשמוע, חברי כנסת אומרים דברי טעם ודברי חוכמה.

מיכאל מירו: אתה נשמע מופתע...

מיכאל מירו: אנחנו נותנים דגש לנושא הישראלי פלסטיני וזו הדרך שלנו להימלט מלפתור בעיות פה.

מיכאל מירו: הם צריכים להגדיר אותנו כמדינה יהודית, וזה פוטר אותנו מלראות את עצמנו כמדינה יהודית, מה זה אומר, והם צריכים לקרוא את הליבה, הדיונים אתם זה על הליבה.

מיכאל מירו: פה אנחנו מדברים על הליבה התרבותית-חברתית ואיך אנחנו מתייחסים, זה בדיון היום ואני שמח על כך.

מיכאל מירו: אתן לדוברים לומר את דברם מחוץ לסדר כי חברת הכנסת יחימוביץ באמצע דיון על חוק שלה.

מיכאל מירו: בדרך כלל זה לא מקובל, אבל כך יהיה.

מיכאל מירו: לאחר שלי ידבר ברק כלב ולאחר מכן, מהתנועה לאיכות השלטון וכמובן, חברי הכנסת.

שלי יחימוביץ': תודה רבה, אדוני היושב ראש.

שלי יחימוביץ': אגב, החוק שאני נמצאת באמצע החקיקה שלו זה חוק אחריות מזמין שירותים, שמקבע את זכויותיו של עובד קבלן כדי שיוכל לתבוע אותן גם מהמעסיק בפועל ולא רק מהקבלן.

שלי יחימוביץ': אני מקווה שלא נצטרך להשתמש הרבה בחוק הזה ברשות השידור ושבמה

שלי יחימוביץ': לך הרפורמה לא יתמעטו בצרוה דרמטית העובדים עם הביטחון התעסוקתי ובמקומם יועסקו עובדי קבלן, ויש חשש כזה, אני לא סתם מציינת את העובדה הזאת.

שלי יחימוביץ': רשות השידור לא נועדה לספק את צורכי הרייטינג של אזרחי מדינת ישראל.

שלי יחימוביץ': נכון שהיא צריכה להצליח ונכון שהיא צריכה להיות אטרקטיבית ומעניינת אבל בשום פנים ואופן אסור לנו לצפות ממנה שהיא תחיל על עצמה את הסטנדרטים של הערוצים המסחריים, כי כדי לעשות רייטינג גבוה אתה צריך לקלוע לנקודת האמצע, אל הקונצנזוס.

שלי יחימוביץ': וכשאתה קולע אל נקודת האמצע, כל השוליים נעלמים ומתפוררים.

שלי יחימוביץ': נקודת האמצע הזאת היא מאוד מצומצמת גם במי שמייצג אותה, מי שהוא הפנים שלה בפועל.

שלי יחימוביץ': תסתכלו על המגישים של הערוצים מסחריים ותראו אשכנזים צעירים, חילונים, יהודים.

שלי יחימוביץ': מה לעשות, לא כל אזרחי מדינת ישראל הם אשכנזים, צעירים, חילוניים, יהודים.

שלי יחימוביץ': יש במדינת ישראל חרדים ומזרחים ויש ערבים ויש עולים חדשים, וכל אלה בערוצים המסחריים לא באים לידי ביטוי.

שלי יחימוביץ': במקרה הטוב ימצאו להם נישה ויגידו: יש לנו אתיופי אחד.

שלי יחימוביץ': המטרה של השידור הציבורי היא לדאוג לכל אותם שוליים רחבים שהיא חברת ההגירה הרב-תרבותית שלנו ולכן, דווקא הערוצים שאנחנו מדברים בהם עכשיו, קול המוסיקה, מורשת, כל התכניות החברתיות ואני שמחה לראות כאן את מיקי מירו, שמגיש תכנית חברתית מצוינת ולמען הסר כל ספק, אני חושבת שהתראיינתי בה פעם אחת מאז אני חברת כנסת וזו לא בימה ואין לי שמץ של - -

יעקב מרגי: אני חסיד של התכנית ולא רואיינתי.

שלי יחימוביץ': למען הסר כל ספק, זה לא שיש לנו זיקה יומיומית של מראיין ומרואיין.

שלי יחימוביץ': התכנית הזאת, חשיבותה לא תסולא בפז.

שלי יחימוביץ': היא בדיוק משרתת את הצורך הזה שבשבילו נולדה רשות שידור.

שלי יחימוביץ': בשבילו, באופן חד משמעי.

שלי יחימוביץ': לקצץ בתכנית כזאת זו איוולת.

שלי יחימוביץ': זה מטפל בכל מי שלא שייך לאותו קונצנזוס צר שדיברתי עליו, וכנ"ל קול המוסיקה.

שלי יחימוביץ': נכון, לקול המוסיקה אין רייטינג מטורף אבל הוא עונה על צרכים תרבותיים של פלח במדינת ישראל שזכאי לקבל את הדבר הזה, גם אם הוא לא חסיד של "כוכב נולד".

שלי יחימוביץ': ועל אחת כמה וכמה מורשת.

שלי יחימוביץ': כמי שעבדה ברדיו, לפני שעבדתי בטלוויזיה, אני יודעת מה רבים הם שומרי המצוות שמאזינים לרדיו, ואני מקווה שאני לא מסגירה כאן איזה סוד...

יעקב מרגי: אמרתי שאני מכור לחלק מהתכניות של רשת ב'...

שלי יחימוביץ': זה בפירוש הרדיו באופן ספציפי, וגם הטלוויזיה צריכה להיות, מענה לרחשי ליבם ולצרכיהם התרבותיים של שומרי המסורת במדינת ישראל, שגם הם באופן אבסורדי לא באים לידי ביטוי בתקשורת, בקונצנזוס.

שלי יחימוביץ': לכן, שלושת הסוגיות האלה של התכניות החברתיות, של קול המוסיקה ושל מורשת, אסור לפגוע בהן.

שלי יחימוביץ': אתמול עבר בקריאה שנייה ושלישית חוק שהוביל ג'ומס ושהיינו חתומים עליו כל חברי השדולה למען רשות השידור, שסוף סוף עוצר את המדרון החלקלק של הורדה בתעריפי האגרה.

שלי יחימוביץ': אגב, האגרה היא בסיס לקיומו של השידור הציבורי כיוון שהיא מקור הכנסה בלתי תלוי.

שלי יחימוביץ': אתה לא צריך להשתחוות בפני האוצר פעם בשנה כדי לקבל את הכספים, יש לך מקור תקציבי בלתי תלוי.

שלי יחימוביץ': בשביל זה נוצר המקור הבלתי תלוי לממן הזה, בשביל לממן את התכניות החברתיות ואת קול המוסיקה ואת רשת מורשת, כי אם היינו רק בענייני רייטינג, אז לא היה צריך את האגרה והיה אפשר להביא כמה אנשים מוכשרים שישדרו למיינסטרים, יעשו רייטינג, יהיו פרסומות וחסל סדר השידור הציבורי.

שלי יחימוביץ': לכן, אני חושבת שצריכה לצאת מכאן קריאה מאוד חד משמעית לשמר את התכניות האלה, להעצים אותן ולא לפגוע בהן כי אם לא נטפל בשלושת הסיגמנטים האלה, ויש עוד, אין טעם לשירות הציבורי, שאני הראשונה להכיר בחשיבותו העצומה במשטר דמוקרטי.

מיכאל מירו: תודה.

ברק כלב: אני מנהל המחלקה המשפטית של התנועה לאיכות השלטון.

ברק כלב: תודה רבה.

ברק כלב: אנחנו הגענו לפה היום כדי לבטא את העמדה שלנו ואת התמיכה שלנו בקריאה לא לקצץ את הנתח הדל מראש של השעות החברתיות בתוך מכלול השידורים ברשת ב'.

ברק כלב: אני מודה שיחסית אנחנו מגיעים לפה בין שלל הנושאים המאוד חשובים שנדונים פה, שאני ממש מזדהה עם כולם, ואני רוצה לדבר על אותן תכניות חברתיות, ובפרט שעת חברה.

ברק כלב: אני רוצה להתחיל ממה שלדעתנו היה אולי המובן מאליו, המתבקש.

ברק כלב: אני חושב ששעת חברה היתה בשידור ציבורי בראי הדברים שלא יכולתי אלא להזדהות אתם באופן מלא, גם עם הדברים של שלי וגם של פרופסור אדוין סרוסי, שהשידור הציבורי הוא מוצר אחר.

ברק כלב: הוא לא יכול לפנות לאותו מיינסטרים או אותו מרכז בחברה ולהתחרות על הרייטינג.

ברק כלב: בראי הנקודה הזאת, הציפייה שלנו היתה שלפחות מתוך 24 שעות שידור ביום, שעה אחת לפחות תוקדש לזה.

ברק כלב: וזה כשאני לוקח בחשבון שיש את התכניות הכלכליות שגם הן אמורות לטפל בנושאים אחרים בנוסף.

שלי יחימוביץ': הן מטפלות ברצועת האלכסון, שכבר לא קיימת וכן הלאה.

ברק כלב: אני רק ממחיש שההתבוננות שלנו על מה חברתי הרבה יותר רחבה ממשהו, שהוא לצורך הענין מקוטלג ככזה בהגדרות הצרות.

ברק כלב: אנחנו חרדים מכך שתכנית כזאת, ורק אמחיש דוגמה לפרויקט אחד שלנו, בתנועה לאיכות השלטון, ואדבר על ההדים שהיו בזכות חשיפה בתכנית שעת חברה.

ברק כלב: יש לנו פרויקט שנועד לתת פתרון לתושבי הרשויות המקומיות הערביות במדינת ישראל להתמודד עם בעיות השחיתות אצלם, בשלטון המקומי.

ברק כלב: יש לנו שותפים בחברה האזרחית הערבית לנושא הזה, ואולי זה יפתיע פה חלק מהיושבים, אבל יש התעוררות עם הרבה ביקורת עצמית היום, במגזר הערבי, לגבי איך הם מנהלים את ענייניהם ברשות המקומית, מעבר לטענות המוצדקות, כפי שמסרה ועדת אור לאיך המדינה מטפלת בזה בצורה לקויה.

ברק כלב: באמת הפלטפורמה של רשות השידור והתכנית הזאת עזרה לנו להגיע לקהלים מאוד חשובים ולהעצים את התהודה והחשיבות של השיח הציבורי בנושאים האלה, אם רוצים להפוך את אזרחי מדינת ישראל הערבים לשותפים שלנו.

ברק כלב: אנחנו באמת חרדים ואנחנו חושבים שדווקא כשברשות השידור עומד אדם ששנים היה חלק מהעשייה התרבותית של מדינת ישראל, והוא לא הצנחה מהחלל לתוך הענין הזה, הציפייה שלנו היא שהמגמה תהיה שונה והפוכה.

ברק כלב: התכנית כל כך איכותית - -

מיכאל מירו: הדברים שלך ברורים.

ברק כלב: אני אומר שלכל הפחות שתישמר המסגרת הנוכחית.

ברק כלב: זו קריאה מאוד ישירה, לכל הפחות לשמור על המסגרת הנוכחית ובשום אופן לא לקצץ את זה.

שמואל הלפרט: אני רוצה להתייחס לנושא של רדיו מורשת:

שמואל הלפרט: אדוני היושב ראש ודאי זוכר שזו לא פעם ראשונה שאנשי מורשת מגיעים כאן לדיון ומדברים על התנאים המחפירים שהם מועסקים במשכורת זעומה, שזו פשוט בושה שבמדינת ישראל מעסיקים אנשים כך כיום.

שמואל הלפרט: התלוש שראיתי קודם הוא אמנם של רבע משרה, ומקבלים - -

קולט אביטל: למען הפרוטוקול כדאי לציין שזה 518 שקלים לחודש.

שמואל הלפרט: נכפיל את זה פי4, כי זה רבע משכורת, זה יוצא 2000 שקל במשרה מלאה.

שמואל הלפרט: עכשיו, כשאנחנו כולנו יודעים מה המשכורת ברשות השידור, אתמול ראיתי ששדרנית מסוימת לא מוכנה - -

חיים אורון: עזוב את זה, אתה עולה על שדה מוקשים ענק.

חיים אורון: תסתכל ברשות השידור כמה מקבלים.

שמואל הלפרט: גם לגבי רשות השידור קיימתי דיונים במליאה על האבטלה הסמויה שהיתה ברשות השידור, ואף פעם לא יכולתי לקבל מספרים על כמה אנשים מדובר, עד שהתברר שמדובר באבטלה של כ-800 איש ברשות השידור.

שמואל הלפרט: לעומת זאת, ברדיו מורשת מחזיקים צוות כל כך מצומצם עם משכורת כל כך זעומה.

שמואל הלפרט: אמרה זאת חברת הכנסת יחימוביץ שהיא לא נציגה של הציבור החרדי ולא של הציבור הדתי, שיש ציבור דתי גדול במדינת ישראל.

שמואל הלפרט: יש כאלה שלא מרוצים מזה, אבל זו עובדה.

שמואל הלפרט: ישנם 25% תושבים במדינת ישראל שמכריזים שהם דתיים.

שמואל הלפרט: אני לא מדבר על מסורתיים שהם 60%,70%, אבל 25% גם בכנסת זה בא לידי ביטוי.

שמואל הלפרט: יש ציבור גדול בפריפריה, כמו שהוזכר כאן, שאין לו רדיו אחר, שרוצה לשמוע את רדיו מורשת.

שמואל הלפרט: אמר היו"ר ובצדק שיש דברים בטלוויזיה שאדם דתי לא יכול לראות וזה לא סוד, זו עובדה.

שמואל הלפרט: אז מדוע להתעלם מהציבור הזה של חצי מליון אנשים, ולא לתת לו את היחס המינימאלי והזכויות המינימאליות שמגיעות לו, כאשר במוצהר הוא אומר שהוא לא רוצה לראות טלוויזיה.

שמואל הלפרט: הוא רוצה שיהיה קצת יהדות כאן, במדינה.

שמואל הלפרט: מדוע צריכים לשלול ממנו את התנאים המינימאליים שמגיעים לו ומדי פעם, מדי שנה כמעט צריכים להגיע אנשי מורשת לכאן שמקצצים להם בשעות, מקצצים להם במשכורת?

שמואל הלפרט: אני רוצה לשאול אותך, חבר הכנסת ג'ומס, אתה אדם רציני, יש במדינת ישראל אווירה שכל דבר שיש לו איזה שהוא קשר, איזו זיקה לדת או ליהדות או למסורת, זה גורם אנטי כזה.

שמואל הלפרט: יודעים שלציבור הזה לא מגיע שום דבר, שהוא ישמח שנותנים לו לישון במדינת ישראל, שיהיה מאושר בזה.

שמואל הלפרט: זכויות?

שמואל הלפרט: תנאים?

מיכאל מירו: חבר הכנסת אורון, בבקשה.

חיים אורון: אין לי שום בעיה עם רדיו מורשת, חבר הכנסת הלפרט, ואני בעד רדיו מורשת כמו שאני בעד פינת חברה, כמו קול המוסיקה, שכולם מככבים היום ומחר.

חיים אורון: מחר יש דיון בוועדת הכלכלה על קול המוסיקה.

חיים אורון: חבר הכנסת הלפרט, זה בעצם הכל קטעים בתוך מכלול שהוא במשבר ענק והשאלה מה הכנסת תעשה עם המשבר הזה, ולכן אני לא מתווכח אתך.

חיים אורון: התלוש שהראית פה, יראו לך חברים ברשות השידור, שעוסקים היום בשאלת הפנסיה של אנשים בני 50 ו-60, שהפנסיה שלהם מתחילה ממשכורות כאלה.

חיים אורון: וכשרוצים לצאת עם פנסיה, ואני לא רוצה להגיד את המספרים כי אני מכיר אותה ממקום אחר, אני מקווה שלא לשם נתגלגל.

חיים אורון: אני חושב שכרגע, בכנסת, ישנם שלושה מהלכים במקביל ויש עלינו אחריות עצומה.

חיים אורון: הם קצת מפוזרים בכל מיני מקומות.

חיים אורון: היה מהלך יחסית הכי קל, מה שהיה אתמול, למרות שאמר לי חבר הכנסת מרגי: מה, אתה מתאבד, אתה הולך להציע הצעת חוק להעלות אגרה?

חיים אורון: אראה לכם את האי-מייל שלי שמלא בכל מיני תגובות כמו לא צביע למר"ץ או לא נצביע לך בפריימריז.

חיים אורון: נעמוד בזה.

חיים אורון: אני חושב שהמהלך היה נכון ואני שלם אתו לגמרי.

חיים אורון: אגב, אני אומר פה בגלוי שאם זה יגמר בזה, זה לא טוב.

חיים אורון: צריך להחזיר את האגרה לרמה יותר גבוהה מאשר היתה פעם כי אחרת לא יהיה שידור ציבורי.

מיכאל מירו: כל מי שהיה פה הצביע בעד.

חיים אורון: אני רוצה מורשת.

חיים אורון: המקום של מורשת כמו שעת חברה וקול המוסיקה הוא ברדיו ציבורי.

חיים אורון: אם הם לא שם, לא צריך את הרדיו הציבורי.

חיים אורון: אני לא מתווכח על שעות כאלה ועל לוח שידורים כזה או אחר.

חיים אורון: אני לא חושב שחברי הכנסת צריכים להתערב בזה.

חיים אורון: אני לא מתכוון להחליף אף אחד ולעשות את לוח השידורים.

חיים אורון: אני כן חושב שחובתנו לדאוג שהסיגמנטים האלה או המגזרים הללו - -

קריאות: - - -

חיים אורון: הנושא הראשון שעלה אתמול היה האגרה.

חיים אורון: הנושא השני שהדיון בו מתחיל היום ב-13:00, זה נושא רשות השידור, שצריך ליצור את המסגרת החוקית האחרת ממה שקיימת עד היום של מבנה הרשות.

חיים אורון: זה יהיה הגוף שכולנו נבוא אליו בטענות, אני מקווה שהוא יהיה א-פוליטי, והוא יהיה הכתובת לכל הכעסים של כולנו ויצטרך לתת דין וחשבון.

חיים אורון: התחום השלישי, שיהיה הכי קשה, זה להביא את המיליארד שקל, על זה מדובר.

חיים אורון: בלי זה, אנחנו יושבים ומדברים ואנחנו בהתחלת ההלוויה.

חיים אורון: החשבון מונח על השולחן והחלק הגדול שלו זה יציאה מכובדת של אלה שצריכים לצאת באופן מכובד מרשות השידור, ואין מה לעשות, יודעים כולם את המספרים פחות או יותר, ולא נגיד אם זה איקס או איקס מינוס מאה, לא מדובר בבודדים, אבל הם צריכים לצאת באופן מכובד ואין ברשות כסף לזה.

חיים אורון: זו התוצאה של התלושים האלה.

חיים אורון: צריך לשדרג את התלושים האלה, זה 100,150 מיליון שקל.

חיים אורון: באזור שלי למשל לא שומעים.

חיים אורון: קול המוסיקה ברעשים, רשת ב' לא שומעים.

שמואל הלפרט: מה האחוז של רדיו מורשת בתוך המיליארד שלך?

שמואל הלפרט: כמה אחוזים?

חיים אורון: בא נהיה שותפים לדבר אחד, אם אתה תדאג למורשת ואני אדאג למיליארד, לך לא יהיה מורשת ואני לא אביא את המיליארד, כי אני לא יודע להביא את המיליארד.

חיים אורון: אני סיעה של 5 אנשים ואתה 6.

חיים אורון: אם אתה יחד אתי ויחד אתם תאבק על המיליארד, אני חושב שבתוך זה יש מורשת.

חיים אורון: אם רק נריב איך תקבל את החלק שלך ואני את שלי - -

שמואל הלפרט: מורשת זה חלק שלי?

מיכאל מירו: חברים מכובדים, דנו שעה שלמה ואני רוצה להעיר שכל מה שאתם אומרים כלול במה שנאמר פה.

מיכאל מירו: אנחנו בהסכמה שאם צריך בכלל, ואנחנו חושבים שצריך, אז ברור שצריך גם את התקציב וברור שזה לא זה נגד זה.

מיכאל מירו: זה גם קול המוסיקה, זה גם מורשת וזה גם שעת חברה.

מיכאל מירו: אי אפשר להפריד בין הדברים ולעשות מלחמה זה נגד זה כי זו שאלה אם תהיה לנו חברה רב תרבותית, פלורליסטית, עם העצמה של שדרוג ציבורי או שנהיה כמו בארצות הברית.

מיכאל מירו: "כל דאלים גבר", ובזה הסיפור.

מיכאל מירו: אגב, היתה פה הסכמה מקיר לקיר אלא ששמעת רק - -

חיים אורון: אני עצרתי כאן ואני מקבל את הסיכום שלך.

לאה בנדר: ג'ומס, אני רוצה לומר שאני מאוד מסכימה אתך שהחבילה שלמה, אבל למה זה חבילה?

לאה בנדר: שעת חברה עולה כמו להחזיק ערוץ?

לאה בנדר: סליחה שאני הולכת לפרטני שוב, אבל צריכה להיות הפרדה בין הדברים.

לאה בנדר: אני מסכימה שרשות השידור, במצב שג'ומס תיאר אותה - הכל נכון.

לאה בנדר: צריך לעבוד על המכלול, לדאוג למכלול אבל יש ברשת ב' כל יום בין 4 ל-5 גטו של כלכלה, שמדברת בצורה מאוד מסוימת, מציגה את הכלכלה בצורה מאוד.

לאה בנדר: ידוע שכלכלה זה לא מדע, במדעי החברה זה תפיסת עולם.

לאה בנדר: יש עוד תפיסות עולם לגבי איך החברה צריכה להיות מסודרת במודל הכלכלי שלה, והיא מצאת בתוך גטו בערב של פעם בשבוע.

לאה בנדר: להחזיק אותה לא עולה כמו להחזיק את רשת מורשת, שחייבת להמשיך להתקיים.

מיכאל מירו: למה לעשות זה נגד זה?

מיכאל מירו: אין שום צורך.

לאה בנדר: אין דין זה כדין האחר, למרות שאני מסכימה שהחבילה היא גדולה ולזה צריכים לדאוג.

חיותה דביר: תודה רבה.

חיותה דביר: רציתי להתייחס קודם כל לרפורמה ולומר שאני מברכת על כל רעיון ליעל, לצמצם.

חיותה דביר: מתוך כך, אני גם רוצה להתייחס לרשת שממנה אני באה, ממרומי יותר מ-30 שנות עבודתי ברדיו.

חיותה דביר: התייחסתם פה לכספים, וזה ברור מה עלותה של קול המוסיקה בתוך המיליארד שקל.

חיותה דביר: המערכת הזאת בעוד 5,6 שנים תמות מעצמה, אז אולי לא כדאי להשקיע כל כך הרבה.

חיותה דביר: אנחנו כולנו עברנו את ה-60.

חיותה דביר: אנחנו במין תקופה של התייעלות עד אין סוף וזה דבר מצוין - -

מיכאל מירו: אם היית שומעת רשת מורשת והיית יודעת שזה רק חצי הדרך.

מיכאל מירו: ..

חיותה דביר: אפשר להתייעל עד אין סוף, להתרוקן מערכים, למזער, ונהיה בסופו של דבר כרטיס חכם קטן נטול שאר-רוח ותרבות.

חיותה דביר: התרבות זקוקה לגלי האתר יותר משגלי האתר זקוקים לתרבות.

חיותה דביר: בלעדי התרבות אין לאמנות דרך לפרוץ, להביע, להשמיע, להגיע ולהשפיע.

חיותה דביר: כבר דובר על חוק רשות השידור, יש בו סעיף שמדבר שהרשות תקיים לשם שידור תכניות חינוך, בידור, אינפורמציה, וקול המוסיקה במקום הזה באה לשקף את חייהם ואת יחסי תרבותם כל שבטי העמים והארצות השונות, אני מצטטת, והמשך לקדם את היצירה העברית והישראלית.

חיותה דביר: בנקודה הזאת, מי כמו הכנסת הזאת יודעת שהמדינה משקיעה.

חיותה דביר: אנחנו מקבלים את פרס ראש הממשלה למלחינים, יושב כאן לצידי מלחין שזכה בפרס הזה.

חיותה דביר: אנחנו מקבלים את פרס שר המדע, התרבות והספורט על הביצוע המצטיין של היצירה הישראלית ועל ההרכב הקאמרי המצטיין.

חיותה דביר: כלומר, משקיעים את הכספים האלה, מעודדים את העשייה והיצירה הישראלית.

חיותה דביר: איפה תושמע, איפה תנוגן, איפה יבוא לידי ביטוי כל היופי הזה, שאנחנו מנביטים כאן, בארץ הזאת, אם לא בקול המוסיקה.

חיותה דביר: ישדרו את זה מתי שהוא ברדיו 3 באנגליה, ב"פראנס מיוזיק" וכן הלאה וכן הלאה.

חיותה דביר: אבל כאן, זאת הבמה.

חיותה דביר: אנחנו לא רק מנבטה, אנחנו שולחים את הפרחים ואחר כך, מה יקרה אתם?

חיותה דביר: אם לא נטפח אותם אז הכל ייבול.

חיותה דביר: אני כבר לא מדברת על העצומה שהוכיחה כמה אנשים מאזינים בפריפריה, במרכז.

חיותה דביר: זה הולך מהקיבוצים במשגב עם, מנרה וכולי, ומגיע עד אילת דרך קרית ארבע וכן הלאה.

חיותה דביר: כלומר, קול המוסיקה מגיעה לכל מקום, לאלה שידם אינם משגת להגיע לקונצרטים אם מפאת גילם, אם מפאת מעמדם הכלכלי שלא מאפשר או אם מפאת מוגבלויות פיסיות שלא מאפשרות להם להגיע למקומות האלה.

חיותה דביר: ואז קול המוסיקה מגיעה אליהם.

חיותה דביר: יתרה מזאת, קול המוסיקה היתה צריכה לעשות הרבה יותר ממה שהיא עושה היום, שכן עוד לפני שנים היינו משדרים פילהרמונית, היינו משדרים מכל מקום בארץ, פסטיבלים.

חיותה דביר: והיום – כלום.

חיותה דביר: יותר מזה, עם מותה של ז'קלין דה-פרה, הצ'לנית, פנו לקול ישראל וביקשו הקלטה של שלישייה של צ'ייקובסקי שהיא נגנה עם ברנבוים וצוקרמן.

חיותה דביר: לא היתה להם ההקלטה הזאת.

חיותה דביר: מי הקליט?

חיותה דביר: קול ישראל.

חיותה דביר: קנו את ההקלטה והנה נכנס לתוך האוצר הקנוני של הצ'לנית הנפלאה הזאת יצירה שלולא קול ישראל, לא היתה מגיעה לידי השמעה והקלטה שנמכרה כהקלטה בישראל.

חיותה דביר: מה שאנחנו לא מקליטים היום לא יהיה בעוד 50 שנה כנכסים התרבותיים ההיסטוריים שלנו, כמו שהיום אנחנו מצילים באצבעותינו את הסרטים המתפוררים של שנות ה-50.

חיותה דביר: אם לא נתייחס לעבר, לתשתית התרבותית שהיתה כאן, ואני מדברת עכשיו רק על מוסיקה, כי משם אני באה, אז לאן אנחנו הולכים קדימה?

חיותה דביר: אנחנו יודעים כמה אנחנו מדברים על עצמנו כעם של תרבות.

חיותה דביר: אני חושבת שהדברים כל כך ברורים.

חיותה דביר: זה לא האיחוד עם מורשת ורשת א', ולכל אחת מהרשתות האלה יש זכות קיום מלאה.

חיותה דביר: יותר מזה, בוודאי שלא לאחד אלא להוסיף משאבים לקול המוסיקה, לפתח אותה, לתת לה לפרוץ, לתת לה לעשות את מה שהיא מחויבת לעשות על פי חוק רשות השידור של היום.

מיכאל מירו: חיותה, שכנעת אותנו.

מיכאל מירו: את מדברת דברים מאד חשובים שהם לב הדיונים פה יום יום, כי זה לא רק נושא של קול המוסיקה אלא זה גם מכירת האוצרות של יהודה עמיחי לאוניברסיטת "ייל", וזה בכל תחומי החיים שלנו.

מיכאל מירו: אבל זו השאלה, מה המגמה שלנו?

מיכאל מירו: מה הכוונה התכנית שלנו, של החברה.

מיכאל מירו: אני מרגיש לגבי רשות השידור שאנחנו היום בצומת של הכרעה.

מיכאל מירו: אני מודה לך.

משה זמיר: אני עובד רשת מורשת.

משה זמיר: בפעם הקודמת, כשזימנו אותנו לכאן יחד עם המנכ"ל והסמנכ"ל, דיברתי על הנושא של המשכורת במורשת.

משה זמיר: אני רוצה לומר תודה רבה למרדכי שקלאר, שאחרי הדברים שנאמרו פה הוא הזדרז ובאמת עשו את הצעדים, וזה התחיל בכיוון נכון.

משה זמיר: שוב, הנושא שלנו, הבעיה שלנו כרגע זה השילוב של מורשת עם רשת א' וקול המוסיקה, שלכל תחנה בפני עצמה יש את החשיבות שלה.

משה זמיר: אבל יש הרבה מאוד אנשים שאין להם מה לשמוע, והנושא של רשת מורשת שצריכה לפעול יום שלם זה הדבר החשוב להם היום.

מיכאל מירו: תודה רבה.

מיכאל מירו: מוטי, בבקשה.

מוטי שקלאר: אני לא רוצה לקלקל את החגיגה, כי הדברים שנאמרו פה הם מאוד חשובים ומשמעותיים וטוב לשמוע אותם ולקבל חיזוקים מזה, ואני לא מדבר בציניות כי אני מסכים עם כולם.

מוטי שקלאר: השאלה האם ניתן לממש את כל החלומות, ומתי ואיך ובכמה זמן.

מוטי שקלאר: שינוי משמעותי אתה לא עושה ביום אחד.

מוטי שקלאר: בא נקרא לילד בשמו, אני לא מדבר כתקינות פוליטית.

מוטי שקלאר: כל החברה היום מפריטה את עצמה לדעת בכל התחומים, מהצבא דרך הבריאות ודרך הדברים האחרים, ואתה לא יכול במטה קסם לשנות את האווירה, שביום אחד אנשים ישנו את הדיסקט.

מוטי שקלאר: יש בעיה גנטית לחברה הישראלית שתחום הזה, ולה שותפים הרבה אנשים מעבר לחלוקה הפוליטית הקיימת, ויש בעיה, אני מודה.

מוטי שקלאר: ביום אחד לשנות ולשבת עם העורכים ועם המפיקים ולהתחיל לדבר אתם בשפה חדשה של משמעות, של ערבות הדדית, של ערכים.

מוטי שקלאר: בכלל שפה של משמעות היא שפה זרה היום.

מוטי שקלאר: מזה נגזר הכל, אני אומר את זה כנטו של הענין.

מוטי שקלאר: זה לא בא ביום אחד וזה מחייב דיון ארוך יותר.

מיכאל מירו: השאלה לאיזה כיוון אנחנו הולכים?

מוטי שקלאר: אני רוצה לקלקל חגיגה במובן הזה, שאין שום כוונה לסגור את רדיו מורשת ולא את קול המוסיקה.

מוטי שקלאר: למיטב יידעתי גם לא היתה כוונה כזאת וזה לא ייסגר.

מוטי שקלאר: אני מצהיר הצהרה שכל עוד רשות השידור תמשיך להתקיים והרפורמה תצלח, כי בלי זה לא תהיה גם רשת ב' ושום דבר, וזה בתהליך של שנה לעניות דעתי, לא יותר מזה, אין כוונה.

מוטי שקלאר: נכון שאין עשן בלי אש ובמסגרת הרפורמה, הטיפול הראשוני היה לעשות כימות מסוים של האמצעים מול האפשרויות הקיימות מול התקציב.

מוטי שקלאר: החברה שנשכרה לטובת הענין העמידה את זה כחלופה של צמצום תחנות הרדיו ברשת ב', מ-7 תחנות ל-6 תחנות.

מוטי שקלאר: זה כל ההמלצה שלהם היום.

מוטי שקלאר: אני מזכיר לכם שיש רשת ב', ויש את 88 - -

חיים אורון: ברשות השידור.

מוטי שקלאר: ודאי, אני מתכוון לרשות השידור.

מוטי שקלאר: אני מודיע חגיגית, וזו החלטה שהתקבלה גם בוועד המנהל ואתמול ועדת הרדיו חזרה ואמרה את זה, כך שזה לא גחמה פרטית שלי.

מוטי שקלאר: יש תפיסה כוללת של הנהלת רשות השידור, של הנהלת המוסדות למיניהם לא לסגור את מורשת ולא את קול המוסיקה, ואמרתי את זה לא פעם ולא פעמיים.

מיכאל מירו: המגמה היא להרחיב או לצמצם?

מוטי שקלאר: אם יש לי תקציב להתחיל ייצר הקלטות כפי שחיות רוצה, אין לי כרגע תקציב לענין.

מוטי שקלאר: רשת ג, שבעיניי אמורה לשמור על הזמר העברי כפי ששומרים על המוסיקה הקלאסית, ולצאת ולהקליט מופעים וכן הלאה, יש לי אפשרות היום להקליט כל מופע משמעותי שבעוד 50 שנה יהיה לזה ערך?

מוטי שקלאר: אין לי תקציב לזה.

מוטי שקלאר: אבל רשת ג, במסגרת התקציבית הקיימת תשמר, וכנ"ל קול המוסיקה וכנ"ל רשת מורשת, עם 8 שעות שידור ביום ועם הרחבת שעות השידור ביום שישי ובמוצאי שבת.

מוטי שקלאר: אני מקווה שאם הרפורמה תזרים תקציב גם תקציב לרשות השידור, יהיה אפשר להרחיב את המרכיב האיכותי השידורי של היקף שעות הקלטות וכן הלאה.

מוטי שקלאר: דרשתי, ואני אומר את זה כרגע כדי שזה ירשם, דיברתי עם ראש הממשלה ועד אחרון הפקידים באוצר, שנכון שבעת הרפורמה צריך לתת תקציב צבוע לתוכן, שלא יבלע בתוך רשות השידור.

קולט אביטל: מה זה אומר?

מוטי שקלאר: תקציב צבוע לתוכן והוא יחולק לצרכים המשמעותיים.

מוטי שקלאר: האוצר מתנגד עקרונית כשזה נוגע לשידור הציבורי.

מוטי שקלאר: צריך לזכור שיש כמה מדינות כמו בצבא.

מוטי שקלאר: יש חיל אויר ויש ירוקים, אז יש את משרד האוצר, שזה מדינה נפרדת, ויש ועדות של מדינה אחרת.

מוטי שקלאר: האוצר מתנגד לכל תוקף להזרים שקל לתוכן.

מוטי שקלאר: לערוצים המסחריים הוא עשה את זה מכאן ועד הודעה חדשה והזרים עשרות מיליוני דולרים.

מוטי שקלאר: לכבלים להזרים מדי שנה 26 מיליון שקל לטובת החדשות המקומיות, הוא עשה את זה בשנים האחרונות.

מוטי שקלאר: כשזה נוגע לתוכן ברשות השידור, הוא מסרב ועומד על הרגלים האחוריות.

מיכאל מירו: כי ככה הוא יכול להגיד שזו בעיה שלך.

מיכאל מירו: אתה תעשה את סדרי העדיפויות שלך, והוא יודע שאתה לא יודע לעשות זאת במסגרת התקציב.

מיכאל מירו: זו השיטה.

חיים אורון: בסוף זה יהיה ויכוח אם זה 760 או 860 מיליון או כל מספר ביניהם.

חיים אורון: את המיליארד של קודם אל תערבבו פה.

חיים אורון: מה יהיה ההיקף השנתי של תקציב רשות השידור, ואז יבוא מוטי ויגיד לך, תשמע, ב-800 מליון אני יודע לעשות הקלטות וב-700 לא.

מוטי שקלאר: הכנסות רשות השידור שנגזרות כ-50%,60%,70% מהאגרה ועוד השאר מפרסומות, הוא שווה ערך להכנסות של ערוץ 2.

מוטי שקלאר: אז אני, עם הכנסות שיש לי כיום צריך להרים ערוץ 1 רציני, עם תכניות שעוסקות בנושאים חברתיים וכן הלאה.

מוטי שקלאר: צריך להרים ערוץ רציני בערבית, כי התכנסה פה ועדה מיוחדת בוועדת החוץ של הכנסת, שהגיע הזמן להרים ערוץ בערבית ולא להיות שבוי של אל-ג'זירה וכן הלאה.

מוטי שקלאר: עם זה אני צריך להרים גם שעה באנגלית ביום ו-7 ערוצי רדיו ואת כל שינויי התשתיות שהן כאלה שגם ברומניה, יסלחו לי יוצאי רומניה, אין יותר חלקי חילוף למה שיש כאן.

מוטי שקלאר: אז תבינו איפה אנחנו עומדים וזה גם מה שחיים ניסה לומר לך.

מוטי שקלאר: יחד עם זאת, אני אומר בצורה הכי ברורה שאין כוונה לסגור את קול המוסיקה ולא את רשת מורשת.

מיכאל מירו: אני יודע שזה קשה לחשב, אבל כמה עולים היום שני הערוצים שאנחנו מדברים עליהם?

מוטי שקלאר: שאלה איך אתה מחשב את זה.

מוטי שקלאר: הם נצמדים ל-230 מיליון שקל של תקציב רשות השידור לרדיו, שזה משדרים, תשתיות מנהלת וכולי.

מוטי שקלאר: בתקציב 2008, אם אני זוכר נכון, מורשת זה 2 מיליון שקל, עליה של חצי מיליון שקל משנה שעברה, וקול המוסיקה משהו דומה לזה.

מוטי שקלאר: 2,3 מיליון, אני לא זוכר.

מיכאל מירו: עוד שאלת נתון – אני רוצה לדעת אם יש ערוץ נפרד לשני הערוצים האלה.

מיכאל מירו: ..

מיכאל מירו: אני עסקתי כמה פעמים בנושא של מורשת, ופה באמת דובר על מהלך שהוא מול כל הערוצים הפיראטיים.

מיכאל מירו: החברה הישראלית לא יכולה להרשות לעצמה לסגור את הכל ואחר כך לא לאפשר ערוץ ציבורי.

מוטי שקלאר: אם אתה שואל האם נכון להקים רשת מורשת יהודית, שיהיה תדר רק לרדיו מורשת - כן.

מוטי שקלאר: חד משמעית.

מוטי שקלאר: אני חושב שייצור הכלאיים של רשת א' ומורשת זה לא דבר נכון.

מיכאל מירו: ציינת את קול המוסיקה - -

חיים אורון: המעבר לדיגיטאלי פותר את הענין הזה?

מוטי שקלאר: כן.

קולט אביטל: כמה צריכה לעלות ההתנתקות?

מוטי שקלאר: צריך תדר נוסף, זה משדרים.

מוטי שקלאר: זה לא 2 או 4 וניתן להם - - זה עשרות מיליוני שקלים.

חיים אורון: אני רוצה להציע הצעה לסדר כמעט.

חיים אורון: בואו לא נתחיל פה את הרפורמה.

חיים אורון: הם יצטרכו לבוא אלינו עם תכנית שלמה כי אחרת לא נתמוך במיליארד שקל.

קולט אביטל: זה הסדר הנכון.

מיכאל מירו: שאלתי שאלה ואמרתי שלא אכנס לזה.

מוטי שקלאר: אנחנו מוגבלים בתדרים, מוגבלים במשדרים.

מוטי שקלאר: יצירת רשת נוספת זה משדרים וכן הלאה.

מיכאל מירו: זאת אומרת, אתה מתחייב שלא יהיה שום קיצוץ אלא הרחבה.

קולט אביטל: הוא לא אמר את זה.

מוטי שקלאר: זה ייגזר מהרפורמה הקיימת.

מוטי שקלאר: יהיו תקציב תשתיות, גם המשדרים יהיו יותר משמעותיים וישמעו אותנו בכל מקום.

מוטי שקלאר: אתם מזכירים לי את המשימה שמקבל נהג להגיע לאילת, אבל מה לעשות שנתנו לו דלק עד צומת הערבה.

מוטי שקלאר: זה מצבה של רשות השידור היום.

חיים אורון: שיסע דרך מצפה רמון בירידה, וזהו.

מיכאל מירו: מוטי, אמרתי בתחילת הישיבה וגם ג'ומס אמר את זה, אנחנו נתמוך בדבר הזה, וזה ברור.

מיכאל מירו: אבל אנחנו רוצים לדעת לגבי - -

מוטי שקלאר: לא יגרע בשנה הזאת וקצת יהיה אפילו יותר גם למורשת וגם לקול המוסיקה.

מיכאל מירו: האם אתה יכול להתייחס גם לנושא החברה.

מוטי שקלאר: בצורה עדינה: אני חושב שזה לא נכון שוועדה כל שהיא בכנסת תיכנס לרזולוציה של לוח שידורים, כי מחר תבוא ועדה אחרת ותגיד לי: למה הורדתי שעה פה ושעה אחרת, ומחר יבוא מישהו אחר ויגיד לי למה שינית מגיש מפה לשם וביטלת שם.

מוטי שקלאר: יש מקום לדיון על האופי של רשת ב'.

מוטי שקלאר: אני אומר כעיקרון, וברק מכיר אותי לא מהיום: אנחנו מנסים כמה שיותר להכניס את המרכיבים החברתיים, התרבותיים גם לטלוויזיה וגם לרדיו.

מוטי שקלאר: אני לא רוצה להיתלות בתירוצים קלושים ולומר: תבדקו את היריעה רחבה.

מוטי שקלאר: יושב פה מנהל רשת א', שיגיד כמה תכניות חברתיות יש ברשת א'.

אלישע שפיגלמן: יותר מדי.

מיכאל מירו: מוטי, תתייחס לרשת ב'.

מיכאל מירו: כמה תכנות נזרקו, בא תגיד את האמת על השולחן.

מיכאל מירו: אתה לקחת את האדם שמתעסק בענייני חברה ואתה אומר בחברה שמפריטה את עצמה לדעת, ומה אתה עושה?

מיכאל מירו: אתה זורק את מי שמוביל את הקו הזה.

מיכאל מירו: בא נשמע כי למכתבים אתה לא עונה.

מיכאל מירו: כתבתי לך הרבה מכתבים.

מוטי שקלאר: אני לא חושב שנכון שאעשה דיון יעשה עם עובד שלי בכנסת.

מיכאל מירו: מדובר על ערכים של שידור ציבורי.

מוטי שקלאר: אני לא רוצה להתייחס, זה לא המקום, כי אתם פותחים פתח לגבי - - אני לא חושב שזה נכון.

תמי מולד חיו: סליחה מוטי, אז איפה נקיים את הדיון הזה מולך?

תמי מולד חיו: אם אני לא יכולה לקיים את הדיון במסגרת הכי ציבורית בעולם והכי דמוקרטית שיש, אז איפה ננהל את הדיון?

תמי מולד חיו: יש לנו באמת פחד מאוד גדול.

מוטי שקלאר: הטיפול החברתי ברשת ב', וזו תפיסתי גם כלפי מורשת, כי אני אומר במאמר מוסגר שלזרוק את העיסוק בתכנים מסוימים ברוסית, ביהדות וכולי לערוצי נישה ולנקות את המצפון של החברה.

מוטי שקלאר: .. באותה מידה, על פי אותו עיקרון, המשמעות של להתעסק בחברה זה בחדשות וביומנים ולא רק בתכניות מגרה.

מוטי שקלאר: אז תעקבי אחרי ירון דקל, אחרי היומנים, ותראי כמה עיסוק בנושאים חברתיים יש.

מוטי שקלאר: תתחילי לצפות ב"מבט" ותראי ש"מבט" שינה את פניו לעיסוק חברתי.

מוטי שקלאר: אין יום שאין עיסוק בשניים שלושה אייטמים בתחומים חברתיים.

מוטי שקלאר: את רוצה, אני יכול להקריא לך כאן את הרשימה.

תמי מולד חיו: אני לא רוצה את זה בקצה.

מוטי שקלאר: אני רוצה שבמקום שעת חברה, שיהיה רבע שעה - -

מיכאל מירו: מוטי, אתה כן צריך להתייחס לתחושה הכללית שיש פה, ואני אומר לך שיש הרבה פניות של כל הארגונים החברתיים, ודאי שלא תחשוב שהתנועה לאיכות השלטון רוצה התערבות פוליטית בתכנים ובמקצועיות שלך, אבל כן צריך להתייחס, כחלק מהמכלול שאנחנו מדברים עליו, על תחושה כללית שלנו ואנחנו מכירים את הפינות ואנחנו שומעים את תכניות מלל הבוקר ואת הדיבורים האחרים.

מיכאל מירו: יש תחושה שהכיוון הכלכלי, שזה חלק ממה שאתה מתאר בכלל החברה הישראלית, הכל לא צבע הכסף.

מיכאל מירו: ולכן יש תחושה שזה לא מקצצים, את זה מרחיבים כל הזמן.

מיכאל מירו: בפינות הכלכליות, המשבצות שלהן, יש תחושה כללית שזה הולך ומצטמצם.

מיכאל מירו: אני לא אפתח דיונים על הלוח מעבר למה שדובר פה.

מוטי שקלאר: אני מוכן לעשות דיון, ואם הכנסת תאפשר לי להיעזר ביחידת המחקר שלה, ולעשות אפיון של רשת ב', להתחיל לפלח את זה ונראה כמה עיסוק יש בתחום החברתי באווירה הקיימת.

מוטי שקלאר: מבחינתי, זה הדבר המשמעותי ולא שעת מגרה, עם כל חשיבותה.

מוטי שקלאר: יכול להיות שטעינו ויכול להיות שלא, התפיסה של השידור לבזר את הנושא הזה בסך התכניות, ויש יותר אימפקט שאני משדר מדי יום רבע שעה בנושא חברתי מאשר שעה אחת .

מוטי שקלאר: אישרנו שעה אחת נוספת בתחום של מיקי מירו, והעברנו את השעה הנוספת לרבעי שעה במהלך השבוע.

מוטי שקלאר: יכול להיות שטעינו וזאת זכותנו המלאה, אני לא חושב שצריכים להתייחס לזה בכנסת.

מוטי שקלאר: על המכלול של עיסוק בנושאים החברתיים ושהמנגינה צריכה להשתנות, אני אתכם.

מוטי שקלאר: השאלה איך.

חיים אורון: אתם נפגשתם עם הארגונים החברתיים?

חיים אורון: החשש שלך שהכנסת תהפוך לסידור תכניות מוצדק בעיניי, ואני לא רוצה להשתתף בזה כי היום אני בא ומחר יבוא מישהו אחר ויגיד: למה ראיינו בצהרים את קולט ולא אל ג'ומס או למה ימין ולא שמאל.

חיים אורון: אני לא רוצה להיכנס לזה.

חיים אורון: אבל מושמעת פה טענה, לא פעם ראשונה, וצריך למצוא תשובה.

חיים אורון: אני חושב שהרעיון של מוטי שיצא מתוך השרוול הוא רעיון מצוין.

חיים אורון: בא נטיל על מחלקת המידע של הכנסת לעשות את הבחינה הזאת בהיבט הזה.

חיים אורון: לא בשביל לחפש אתכם אלא כי יכול להיות שיש דימוי לא נכון, ואתם אומרים שזה בסדר גמור.

חיים אורון: אגב, צבע הכסף לא תמיד משדר קפיטליזם, בתור מי שמופיע שם לא מעט.

מיכאל מירו: תודה.

מיכאל מירו: אאפשר כמה התייחסויות קצרות ואז נסכם.

אבי חנני: השתרשה פה מנטרה, ששלי ביטאה אותה, שיש לשמר את קול המוסיקה למרות הרייטינג הנמוך שלה.

אבי חנני: רייטינג זאת מילה גסה, אנחנו בסך הכל מנסים להגיע לכמה שיותר אנשים כי אנחנו חושבים שמה שאנחנו עושים צריך להגיע ליותר אנשים.

אבי חנני: אבל ברצינות, הרייטינג של קול המוסיקה, שהוא בין 6% ל-9% הוא הגבוה ביותר בעולם לתחנה מסוגה, כך שאת המנטרה הזאת אפשר לשים במגרה.

אבי חנני: תודה.

איתן אלמוג: תודה רבה אדוני היושב ראש.

איתן אלמוג: במשך קרוב לשעה ו-10 דקות לא הזכירו כאן את השם המפורש, שאולי מטריד כמה אנשים, רשת א', שהיא הבסיס שמתוכו הכל צמח ולא ניכנס כרגע לכל ההתפתחויות.

איתן אלמוג: אנחנו משדרים כל יום, כ-80% מזמן השידור של רשת א' מוקדש לנושאים חברתיים, לחברה האזרחית, למגזר השלישי.

איתן אלמוג: בין אם זה תכניות אינטראקטיביות, שבהן עולים אנשים ונפגשים בשידור, ואני שמח שחברת הכנסת אביטל מהנהנת כי היא מכירה את הרשת הזאת, ונפגשים בשידור עם מומחים ועם עובדים סוציאליים ועם רופאים ועם עורכי דין ועם יועצים כלכליים ועם יועצים פנסיוניים, ויש אינטראקציה מתמדת בתחום הזה.

איתן אלמוג: מצלצלים קשישים וקשישות, ונכים, ואנחנו מחזיקים תכניות מיוחדות לנכים ולנוער.

איתן אלמוג: כל יום מגיעים אלינו בני נוער מכל הארץ, תיכוניסטים שעושים תכניות רדיו שלהם, בעצמם, עם הדרכה והשגחה על פי כללי המשחק.

איתן אלמוג: אני אקח דוגמה לכפילויות ולשיבושים שנוצרו עקב הקמת רשת מורשת, ואני הייתי חלק מהמאבק בזמנו, כמנהל רשת א' לפני 10,12 שנה, כאשר התחילה להתגבש התפיסה שיש צורך בגטו רדיופוני נפרד לציבור הדתי לגווניו וזרמיו.

איתן אלמוג: בויכוחים שהיו אז, יש פרוטוקולים ואין טעם לחזור על כל זה, שאלתי שאלה פשוטה: כאשר בתכניות הספרות ברשת א' בא מומחה ועוסק בשירת תור הזהב בספרד, איפה זה אמור להיות משודר?

איתן אלמוג: האם זה אמור להיות בגטו הרדיופוני שנקרא רשת מורשת, כי שירת תור הזהב בספרד שייכת כנראה באיזה מנדט מלמעלה אך ורק לציבור הדתי.

איתן אלמוג: האם כאשר יבואו אלי היום אחרי הצהרים לשידור בני נוער, ברשת א' ולא ברשת מורשת, הם רוצים לדבר על נושא של אמונה דתית.

איתן אלמוג: ישבו שם צעירים דתיים וישבו שם חבר'ה מבני עקיבא ומהשומר הצעיר, וידברו ויתווכחו.

איתן אלמוג: זה אמור להיות משודר רק ברשת א' ולא ברשת מורשת.

איתן אלמוג: כלומר, יש כאן שאלות שונות.

איתן אלמוג: בסופו של דבר, כאשר התקבלה החלטה והיא היתה החלטה פוליטית, להגדיל את שעות השידור ולהפריד, נוצרה סטיכיה מסוימת, ואתן דוגמאות: שעתיים חברה ברשת ב'?

איתן אלמוג: כמה שעות חברה יש במורשת?

איתן אלמוג: כמה שעות חברה יש ברשת א'?

איתן אלמוג: כמה כפילויות ושילושים?

יוני בן מנחם: כמה מאזינים לרשת א' וכמה מאזינים לרשת מורשת.

איתן אלמוג: אני מוכן ללכת עם הסקרים של TGI, אני שם אותם על השולחן.

איתן אלמוג: אני שואל שאלה פשוטה, קיבלתי על עצמי את האחריות על רשת א' לפני 12 שנה, והיתה פינה קטנה של ידיעת הארץ של עזריה אלון, שיהיה בריא, ששודרה בכל שבת ברשת ב' ב-8:05 בבוקר.

איתן אלמוג: אמרתי שמפסיקים את המתכונת הזאת, ויש מגזין של 10 פינות ברשת א', שמפוזר גם בימי השבוע, פעמיים שלוש ביממה, עם פינות לידיעת הארץ מכל הארגונים הירוקים וארגוני ידיעת הארץ, והארכיאולוגיה וכל מה שאתם רוצים, ואף אחד לא מקבל גרוש.

איתן אלמוג: מקבלים כוס קפה ואומרים תודה והולכים, ונותנים ביטוי לתכנים שהם מביאים.

איתן אלמוג: כעבור שנתיים, פתאום צץ חיקוי ברשת ב'.

איתן אלמוג: נמצא כאן במקרה העורך שעשה את זה, אבל זה לא בא ממנו, זה בא מכיוון אחר.

איתן אלמוג: קמה רשת מורשת וגם שם יש תכנית טיולים.

איתן אלמוג: היום מפיקים בקול ישראל 3 תכניות טיולים, 3 הפקות נפרדות, בלי שום תיאום ובלי שום צורך.

איתן אלמוג: אני גידלתי עורך לתחום הזה במשך 10,12 שנה.

איתן אלמוג: הוא קיבל במשך קרוב ל-11 שנה 800,900 אלף שקל בחודש.

איתן אלמוג: אני שואל: כמה תכניות חברתיות צריכה תחנת שידור שיש לה 7,8 ערוצי רדיו.

איתן אלמוג: כמה תכניות?

מיכאל מירו: כמה שפחות.

תמי מולד חיו: כמה שיותר ברשת הדגל.

איתן אלמוג: אנחנו עושים את זה ברשת א' - -

תמי מולד חיו: - - -

מיכאל מירו: אני חושב שהנקודות הובהרו היטב.

מיכאל מירו: לא באתי לפה כדי לטפל בעניינים האישיים שלי, ובזה מוטי צודק.

מיכאל מירו: אם הייתי רוצה לטפל בעניינים שלי הייתי הולך לבית דין לעבודה.

מיכאל מירו: אני הגעתי למסקנה שפה מדובר בענין ציבורי.

מיכאל מירו: אני לא מייצג רק את עצמי, אני מייצג גם את הנושאים שאני מטפל בהם 30 שנה.

מיכאל מירו: אני עובד כמעט 30 שנה, התחלתי ביולי 78, ואני מאמין בנושאים הללו ואני רוצה שהשידור הציבורי יעסוק בהם.

מיכאל מירו: צודק מוטי שצריך להכניס את זה גם לתכניות האחרות, התכניות החברתיות, וירון דקל מתחיל.

מיכאל מירו: אבל לצערי, הם עדין עוסקים בצהוב, בקטן, בלא חשוב מספיק, מפני שזה מצריך התמחות.

מיכאל מירו: מה לעשות, 30 שנה התמחיתי בנושא הזה, ואני לא מדבר עלי ברמה האישית.

מיכאל מירו: אני מדבר על רמת הדיאלוג בתוך הארגון, ואם נדחוף יותר את הנושאים שאני מדבר עליהם, יכול להיות שבעתיד לא יהיה צריך תכניות נישה.

מיכאל מירו: כרגע אין ברירה.

מיכאל מירו: המקומות היחידים שבהם אני יכול לדבר על הסכמה אזרחית בין יהודים וערבים במשך שעתיים - זה כאן.

מיכאל מירו: על זכויות אזרח ועל שחיתויות ועל עניים ופריפריה, לדבר בצורה שקטה, זה רק בתכניות כאלה.

מיכאל מירו: דיבר מוטי על התכנית החברתית, אני מברך על כל תוספת ואגיד לכם דבר אחד: היתה לי פינה "עניין חברתי", ששודרה ב-8:05.

מיכאל מירו: אמנון נדב אישר לי כדי שנגיד, הנה הדגל של רשת ב'.

מיכאל מירו: מיד לאחר החדשות יש פינה חברתית כדי להגיד: הנה, רשת ב' עושה עניינים חברתיים.

מיכאל מירו: איך שנכנס מוטי שקלאר, לצערי, הוא לא הסכים לטפל בנושא הזה והפינה הועברה ל-8:55, אחרי סיום אות התכנית.

מיכאל מירו: מה זה המגזין החברתי שהוא מדבר עליו?

מיכאל מירו: מדובר על משהו נורא לחוץ שרוצים לשדר אותו אחרי מבט, ב-9:50, עם אוסף הפרסומות ושם יהיו העניינים החברתיים.

מיכאל מירו: לזה קוראים הדרה בלשון פשוטה.

מיכאל מירו: היו עוד תכניות שנזרקו.

מיכאל מירו: התכנית "הדרה" ששודרה מדי יום שלישי, תכנית למפגשים בלשכה, תכנית צרכנות, כל הדברים האלה נעלמו וחבל.

מיכאל מירו: אגב, גם על נושא של צרכנות קיבלנו הרבה תלונות.

מוטי שקלאר: ניתן לכם את לוח השידורים, יש כל כך הרבה נושאים חשובים אבל מה לעשות שיש רק 24 שעות ביום.

מוטי שקלאר: רשת ב' גם נגזרת מפרסומות.

מוטי שקלאר: המדינה לא החליטה שהשידור הציבורי יתנתק מהפרסום.

מוטי שקלאר: הפרסום מחפש רק צעירים, שיהיה לכם ברור.

מוטי שקלאר: יש ירידה תלולה בהאזנה לרשת ב', הרשת המובילה.

מוטי שקלאר: אין כמעט צעירים, רובם בתחנות הרדיו האזוריות, בתכניות הצהובות למיניהן.

מוטי שקלאר: עכשיו השאלה אם אתה מביא צעירים, כן או לא.

מוטי שקלאר: זו הסיבה שנכנסת רצועת הספורט, כדי לנצל את רשת ב' כגורם שהוא רלוונטי גם לצעירים שאולי ישמעו את מיקי מירו.

מוטי שקלאר: אם נמשיך במסלול הקיים, זה אומר שעוד 3,4,5 שנים רשת ב' תהיה רשת אזוטרית בלבד.

מוטי שקלאר: כשאתה מכניס רצועה שלמה של ספורט בשעה מסוימת, ולפי הסקרים צעירים יותר קשובים לשעה הזאת, זה בא על חשבון משהו מסוים.

מוטי שקלאר: מה אתה עושה במקרה הזה?

מיכאל מירו: כל אחד רשאי פה להביע את הדברים וזו הפלטפורמה, ואתה תשמע את כל הדברים ואת כל המכלול ונסיק את המסקנות.

אבי שמידט: בגלל שרשת מורשת הוזכרה לקראת הסוף על ידי מנהל רשת א', איתן אלמוג, שזכיתי להיות עובד שלו וצמחתי לפני 12 מרשת א', הייתי גם מאלה שהבינו שצריך שידור וצריך לדבר ברדיו לכל הגורמים.

אבי שמידט: הזכיר כאן היו"ר בתחילת הישיבה את הענין המרכזי, ולזה לדעתי מכוון המכוון, על שפה.

אבי שמידט: מדובר פה ברצון להתמודד עם ערוצי הקודש, הערוצים הפיראטיים, לדבר בשפה שונה וזה המענה שניתן ברשת מורשת ובהצלחה, כי זה בדיוק הסיפור וזה הסגנון.

אבי שמידט: השפה והמינון עושה את כל ההבדל.

קולט אביטל: אני חושבת שכצרכן, כחברת כנסת וכאדם שמחשיב את עצמו כאדם הגון, אני חושבת שהרפורמה שבדרך היא טובה וראויה, ואף אחד מאתנו לא מתנגד לה.

קולט אביטל: להפך, מה שהביא אותנו לכאן ומה שכולנו שותפים לו זה לרצון להבטיח שיש לנו שידור ציבורי איכותי, שהוא גם רלוונטי לאנשים צעירים, שהוא מושך אנשים, שאנחנו מכניסים בו את התכנים שכולנו רוצים בהם, שזה קול המוסיקה, מורשת ושידורים חברתיים.

קולט אביטל: מה שאנחנו היינו רוצים להציע, כי אם אני מקשיבה טוב גם לך על כל הצרכים, וגם לג'ומס, על מה שאנחנו אמורים לעשות כדי להבטיח שהצרכים האלה יבואו על סיפוקם ומצד שני, שכל אותם שידורים שחשובים לנו ימשכו, הא בהא טליה.

קולט אביטל: בואו נעבוד יד ביד ונבטיח שכל הדברים הטובים שיש לנו ואפשר להתגאות בהם, אנחנו לא הורסים אותם.

קולט אביטל: ננסה במשך הזמן, אם נצליח להשיג את הכספים, גם להגיע לשיפור כל אותם השירותים שנתנו לציבור, אם זה בהקלטות ואם זה בהרחבת שידורים.

קולט אביטל: אני אדם לא טכני ואני לא מתמצאת אבל יש מי שטוען שעושים על ערוץ 1 את כל המוסיקה עם מורשת ורשת א', זה המתה של כל הנושא הזה.

קולט אביטל: אני מבקשת, בלי לרצות להתערב ברזולוציות, לבדוק גם את הנושא הזה.

קולט אביטל: אני רוצה להציע ליו"ר שנתקדם, היה לנו מסר מאוד ברור היום: אל תזרקו את התינוק עם המים.

קולט אביטל: חשוב לנו לשמר את אותם ערכים ואת אותם תכנים שחשוב לכולנו.

קולט אביטל: לי חשוב קול המוסיקה באותה מידה שחשובים לי שידורים על נושאים חברתיים.

קולט אביטל: יש פה אנשים שהנושא של רדיו מורשת מאוד חשוב להם, אנחנו לא נגיע כמו הצרפתיים גם ל"פרנס קולטור" וגם ל"פרנס מיוזיק", אבל שיהיה לנו כרטיס ביקור ייחודי כי נקעה נפשי מלראות שוב את כוכב נולד ואת תכניות ההישרדות.

קולט אביטל: זה בלתי נסבל.

קולט אביטל: אז אני עוברת לערוצים זרים, מה לעשות?

חיותה דביר: אבל אתמול אמר בכוכב נולד אמר צביקה הדר: ולא לסגור את קול המוסיקה, אתמול בנולד לרקוד.

חיים אורון: אמר מוטי לפרוטוקול שלא סוגרים.

קולט אביטל: אני מתגייסת עם כל חבריי כאן לנסות לעשות כל מה שניתן כדי להשיג תקציב הוגן, כי גם בזה זה תלוי, ואני מקווה שהיו"ר יסכים לקבל סגירה, נייר, שנדע לאן אנחנו הולכים.

קולט אביטל: מה הרפורמה, מה התכנים, איזה סוג תכניות תהיינה, כפי שאנחנו בעצמנו מוכנים להטיל על מחלקת המחקר שלנו לבדוק במה מתבטאים הנושאים החברתיים בכל מיני תכניות, ויכול להיות שיש לכם את זה מוכן ונשמח לקבל את זה.

קולט אביטל: בואו נדע שדברים תלויים אחד בשני, ונרצה לכנס ישיבה נוספת כדי לקבל דיווח מה התכניות, באיזה לוחות זמנים, באיזה תכנים וכולי.

קולט אביטל: נראה לך?

מיכאל מירו: כן, תודה.

מיכאל מירו: אנחנו נקבל את זה.

מיכאל מירו: אני אסכם בכמה משפטים: ראשית, המגמה העולמית היום זה לפתוח את האפשרויות שיש בגלי האתר ובכל הסוגים, ואנחנו עוברים יותר ויותר לשיטות חדשות.

מיכאל מירו: זו המגמה העולמית.

מיכאל מירו: הכוח של הבי.

מיכאל מירו: בי.

מיכאל מירו: סי וכולי זה שהם ידעו ללכת עם הדבר הזה ולפתח לאוכלוסיות שונות את המגוון והרב-תרבותיות.

מיכאל מירו: הם ידעו איך לעשות את זה ולהיות מחובר לאנשים איפה שהם נמצאים וגם להוביל מגמות חינוכיות תרבותיות חשובות.

מיכאל מירו: אם לא יהיה את זה, לא כדאי שתהיה לנו רשות שידור במדינת ישראל.

מיכאל מירו: זה נשמע לי, גם מה שג'ומס אומר, כמו שאנחנו קולטים אתיופים, אנחנו נותנים מעט מדי כדי שאפשר יהיה לעשות את זה נכון.

מיכאל מירו: עושים קליטה, אבל לא באמת, וזה בכל נושא ובכל תחום ככה.

מיכאל מירו: זה מתרחב יותר ויותר בתחום החינוך ובסוף לא יהיה חינוך ציבורי, ובסוף המגמות של ההפרטה ייקחו את כל הקופה, כי זה מה שקורה.

מיכאל מירו: בזה אנחנו מאוחדים, מוטי.

מיכאל מירו: תראה אותנו כשותפים מלאים.

מיכאל מירו: אנחנו נמשיך לעשות את חובתנו ולטפל בתכנים, ויש מסר מאוד ברור: צריך להיענות בשלושת התחומים שטיפלנו בהם, ולא נעשה לוח שידורים, אבל שמחנו לשמוע שאין שום מגמה לסגור ולצמצם את מורשת ואת קול המוסיקה.

מיכאל מירו: אנחנו חושבים שכן היה טוב ללכת לכיוון של ערוצים שלמים עם הנושאים האלה, אני חושב שזה מוצדק גם מבחינת התכנים, הרייטינג, האוכלוסיות וגם התכנים התרבותיים והם שונים, אני לא רוצה סימטריה, אבל זה התאים.

מיכאל מירו: אהבתי פה את הסימטריה של הישיבה הזאת.

מיכאל מירו: אנחנו חושבים גם שאסור לצמצם גם בספינת הדגל, ואני כן רואה ברשת ב' כספינת הדגל יחד עם הפלורליזם שיש פה, וטוב שכך.

מיכאל מירו: אסור לצמצם ותמצאו את הדרך איך לא לצמצם ולא נתערב בזה.

מיכאל מירו: צריך לחזק את המגמה של אוכלוסיות הפריפריה והאוכלוסיות שלא באו לידי ביטוי אלא בצורה פיקנטית, לא באות לידי ביטוי בתכניות החדשות ותכניות המלל של הבוקר.

מיכאל מירו: אנחנו חושבים שזה חשוב, ואתם תראו איך אתם עושים את זה ועם מי.

מיכאל מירו: לא רוצים את הצמצום של האפשרות של הביטוי של חברה וסביבה אלא רק בחיזוק הענין.

מיכאל מירו: זה קשה ל-מ.מ.מ לבדוק את זה כי אין להם את הכלים האמיתיים של מעקב אחרי מכלול השידורים.

מיכאל מירו: אני מוכן לדבר ולבדוק בעקבות הבקשה שלך, מוטי, באיזו מידה הם יכולים לעשות עבודת מחקר רצינית, והעבודה שלהם רצינית אבל אנחנו לא מבקשים מהם דברים שהם לא יכולים לעשות.

מיכאל מירו: אנחנו תומכים גם בתקציב הדרוש וגם בשינוי ברפורמה וגם בהעלאת האגרה.

מיכאל מירו: אני אומר זאת בפה מלא וניתן לכם את הכלים, אבל הם צריכים לדעת שמדברים בכסף יחסית קטן.

מיכאל מירו: נכון שזה חלק מהמכלול הגדול ואתה לא יכול לא לשלם פנסיה וכל הבסיס הוא אחר, אבל בכל זאת, זה כל כך קטן, שבחשיבה הכללית שלכם ובדיונים הפנימיים שיהיו לכם, תנו לזה קצת יותר משקל, ואני חושב שזה הכיוון שאתה כן רוצה להוביל את רשות השידור, אבל שזה יבוא לידי ביטוי כדי שלא תהיה תחושה כל כך חזקה, שמוציאים את הנושאים האלה החוצה.

מיכאל מירו: יהיו פה דיונים בכל הנושאים שג'ומס מדבר עליהם.

מיכאל מירו: אנחנו, כוועדת החינוך והתרבות, נמשיך לעקוב אחרי התכנים ונמשיך את השיח שנוצר בישיבה הזאת.

מיכאל מירו: תודה רבה.

מיכאל מירו: הישיבה נעולה.