ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 338, 2008-01-07 09:00

מיכאל מלכיאור: בוקר טוב.

מיכאל מלכיאור: יש לנו היום כמה ישיבות חשובות.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שחלקכם תוכלו להישאר בישיבה הבאה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מציינים היום 150 שנה להולדתו של אליעזר בן יהודה.

מיכאל מלכיאור: גם משפחתו תגיע לישיבה הבאה וגם מומחים לשפה העברית.

מיכאל מלכיאור: זאת תהיה ישיבה מרתקת שבה נטפל במערכת החינוך ויחסה לשפה העברית, ומה אפשר לעשות כדי לתקן ולשפר.

מיכאל מלכיאור: זה ודאי דבר חשוב.

מיכאל מלכיאור: אנחנו פותחים כהרגלנו כל שבוע בפרשת השבוע.

מיכאל מלכיאור: הבוקר חבר הכנסת שגאל ישתף אותנו במחשבותיו על פרשת בוא.

מיכאל מלכיאור: אנחנו בציפייה דרוכה.

יוסף שגל: בוקר טוב.

יוסף שגל: אדוני היושב ראש, חברי כנסת, אורחים נכבדים.

יוסף שגל: היום אנחנו נדבר על פרשת השבוע "בוא" מספר שמות.

יוסף שגל: פרשת "בוא" היא שיא תיאור המכות שבאו על פרעה ועל מצרים.

יוסף שגל: כל המכות המתוארות בפרשה באות לא רק כדי להעניש את המצרים על שהרעו לעם ישראל, אלא בעיקר כדי לשבור את פרעה שהכריז: " לא ידעתי את ה', מי ה' אשר אשמע בקולו?

יוסף שגל: " רק אחרי שלוש המכות, שהונחתו על מצרים: ארבה, חושך, והמכה הנוראית מכל – בכורות, שברו את פרעה, ועם ישראל יצא לחופשי.

יוסף שגל: רב גדול אינני, וקטונתי לפרש ספר תורה או את פרשת השבוע, שבה אני עוסק.

יוסף שגל: אך ברשות

יוסף שגל: כם ארצה להתעמק בכמה נושאים שהפרשה דנה בהם.

יוסף שגל: הנושא הראשון – עבדות.

יוסף שגל: מסתמן שבעידן שבו אנו חיים, עבדות והגדרתה מוכתבת לנו על פי רוב הארגונים הבינלאומיים, בקונטקסט מאוד מצומצם שרוב עיסוקו דן בתנאי העסקה וניצול עובדים, סחר בבני האדם, וכדומה.

יוסף שגל: לפעמים הגדרות אלו באמת ובתמים מפרשות לנו את המהות האמיתית של המונח עבדות.

יוסף שגל: לפעמים זה משודר בצורה אגרסיבית ומוצדקת, אך לפעמים זה לא לוקח בחשבון דברים אחרים.

יוסף שגל: ברשות

יוסף שגל: כם אתייחס הפעם למונח עבדות מפרספקטיבה אחרת, שונה, זאת שהארגונים והתקשורת העולמית לא מוצאים לנכון לדון בה.

יוסף שגל: אדון על העבדות הרוחנית, זו שאנו נוטים להטיל בה דופי, אך ללא ספק אבן יסוד של האדם החושב בעולם המודרני.

יוסף שגל: חופש פיזי הוא אלמנט פונדמנטלי עבורנו כדי להתקיים כאדם חופשי, אך הוא לא הדבר היחיד שאליו נפשנו צריכה לשאוף, אלא יש גם אופן המחשבה של עבד, שאנו לרוב לוקים בה בחסר, אך הוא לא פחות חשוב מקודמו.

יוסף שגל: סופר רוסי ידוע, אנטון צ'כוב, אמר, שאדם צריך להוציא טיפה-טיפה את העבד שבתוכו ולהיות חופשי.

יוסף שגל: היום, לצערי הרב, על מעטים ניתן יהיה לומר שהם חופשיים במלוא מובנה של המילה, ולצערנו, רבים מאתנו עדיין שבויים בעבדות מצרים של עצמנו.

יוסף שגל: לאחר המהפכה התעשייתית דרך המחשבה של האבולוציה האנושית השתנתה, ורבים הפכו להיות כחיות טרף שמטרתם היא הרדיפה אחרי ממון, מעמד, וכבוד.

יוסף שגל: מעטים יכולים לומר בבטחה שהם עצמם פועלים לפי רצון "האני האמיתי" שלהם.

יוסף שגל: הרי כולנו עבדים של מישהו או של משהו.

יוסף שגל: וכעת הזמן שכולנו נצא באופן מנטאלי ממצרים.

יוסף שגל: הנושא השני שארצה לדון בו הוא המנהיגות.

יוסף שגל: אני תוהה מהם המרכיבים האמיתיים של מנהיג אמיתי; האם נולדים להיות מנהיגים או לומדים על כך?

יוסף שגל: הרי בפרשה זו אנו עדים לשני מנהיגי אמת: משה ופרעה.

יוסף שגל: מנהיגי העולם נתונים מדי יום להחלטות קשות בזמנים לחוצים.

יוסף שגל: לפנינו דוגמה לביטוי מנהיגות אמיתית משני אנשים: האחד סירב להקשיב ליועציו אשר ביקשו לשחרר את עם ישראל, והשני לא בדיוק ניהל הצבעה דמוקרטית עם האנשים – האם הם באמת רוצים לעזוב הכול ולצאת לארץ המובטחת.

יוסף שגל: את החלטותיהם אנו יודעים, אך נשארת השאלה – האם הם נולדו לכך?

יוסף שגל: דבר נוסף שמשך את תשומת לבי בפרשה זו: בין היתר אומר הקדוש-ברוך-הוא למשה ואהרון: "תורה אחת תהיה לאזרח ולגר הגר בתוככם".

יוסף שגל: כלומר, שלא תהיה הפליה מכל סוג שהוא.

יוסף שגל: זה דבר שמאוד מעציב אותי, שאנחנו בני ישראל, הגרים במדינה שלנו, מתייחסים לעיתים בצורה משפילה לא רק לגר, אלא לעיתים גם כלפי יהודים אחרים.

יוסף שגל: מאוד מעציב אותי, שעדין קיימת הפליה ברמה זו או אחרת בגלל מוצא, בגלל סטז' בישראל, בגלל צבע עור, בגלל מבטא.

יוסף שגל: ברצוני לאחל לכולם שבוע טוב, חוכמה, ועבודה נעימה.

רונית תירוש: בראבו.

רונית תירוש: בדיוק מתאים לנו לדיון.

דב חנין: יפה מאוד.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חותמים על כל מילה פה.

דב חנין: איך נוצרה ההתאמה בין פרשת השבוע לבין נושא הדיון?

דב חנין: זה תואם מראש באיזשהו אופן?

מיכאל מלכיאור: תתפלא לדעת, אבל זה קורה כל שבוע, התאמה מוחלטת.

רן כהן: זה מכיוון שיש דיון בפרשות השבוע, לא בגלל הדיון.

מיכאל מלכיאור: ככה בנויה התורה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להוסיף נקודה אחת על הנקודה הראשונה שדיברת עליה, לצאת מ"מצרים של עצמנו".

מיכאל מלכיאור: גם המילה "מצרים" מכילה את הביטוי "צר", "מצר".

מיכאל מלכיאור: יש ביטוי הלכתי מתקופת המשנה – לצאת ידי חובה; באנגלית - "To do one's obligation".

מיכאל מלכיאור: זה ביטוי שאין לו אח ורע – מה זה לצאת ידי חובה?

מיכאל מלכיאור: המילה החסידית אומרת שכל פעם כשאתה שואל את עצמך אם יצאת או לא יצאת, השאלה היא בעצם האם יצאת ממצרים או לא יצאת ממצרים.

מיכאל מלכיאור: בכל מעשה שיהודי עושה הוא חייב לבחון את עצמנו, את חברתו ואת מדינתו האם הוא יצא ממצרים או לא יצא ממצרים מבחינה רוחנית וערכית עם כל מה שמסמלת העבדות שתיארת בצורה כל כך יפה.

מיכאל מלכיאור: יישר כוחך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו עוברים לדיון.

מיכאל מלכיאור: כבר לפני הדיון המהיר קבעתי שאנחנו צריכים לדון בהרחבה בדבר הזה שנפל.

מיכאל מלכיאור: אני שמח שמנחם כהן הגיע- -

רונית תירוש: על לא עוול בכפו.

מיכאל מלכיאור: הוא כנראה התנדב.

2396: אני אחראי לצרות של המשרד.

יהודית גידלי: חשבתי שעל הפתרונות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מקווים שאתם רוצים לצאת ממצרים ולא להכניס אותנו למצרים, אבל בזה אנחנו נדון בהמשך.

מיכאל מלכיאור: אבל יש לך אומץ לב להגיע הבוקר לוועדה, ובהחלט נכבד אותך כמו תמיד, לא בהכרח את ההחלטות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לשמוע קודם את שלושת חברי הכנסת המציעים וגם את חברי הכנסת שלא הציעו את ההצעה לסדר, כי אני בטוח שכל חבר כנסת התקומם על הבאת הפרטים בעיתונים ובדיונים שמסתובבים כבר כמה שבועות על השמועה של מה שרוצים לעשות.

מיכאל מלכיאור: כדי שנוכל להתייחס לעובדות ולא רק לשמועות - -

רן כהן: זאת כבר לא שמועה, לצערי.

מיכאל מלכיאור: מנחם, תסביר בדיוק מה החלטתם לעשות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו קראנו בחודשיים-שלושה האחרונים בעיתונים מודעות בסופי שבוע שיש תוספת של 10 מיליארד שקל לחינוך.

מיכאל מלכיאור: אז גם בהקשר הזה האם תוכל להסביר לנו בתנאים של שפע ותוספות כאלה, מה מצאתם לנכון לעשות.

2396: המשרד קיבל תוספת תקציב לפריסה ל-5 שנים ליישום רפורמה, כפי שהציגו אותה – אופק חדש ביסודי והרפורמה שאמורה להתקיים בעל-יסודי שאנחנו נושאים ונותנים- -

מיכאל מלכיאור: אז אתה טוען שהאוצר משלם בשביל הרפורמה, לא המשרד.

2396: הרפורמה היא קצת יותר יקרה.

2396: במסגרת ההבנות על הרפורמה הייתה הבנה שהאוצר ייתן כ-5 מיליארד שקל בפריסה ל-5 שנים, והמשרד עצמו גם יצטרך לתת סכום מסוים כל שנה, ובשנה הקרובה 170 מיליון.

2396: במסגרת הערבות הזאת החליטה שרת החינוך- -

מיכאל מלכיאור: מעניין שכשאמרתי בדיוק את הדברים האלה מעל בימת הכנסת לפני שבוע גם שרת החינוך וגם שר האוצר התקוממו על עיוות העובדות.

2396: יכול להיות שגם אני אחטוף, זה מה שאני יודע.

2396: במסגרת ההיערכות הזאת החליטה שרת החינוך שצריך להתרכז בתקצוב של יישום הרפורמה, דהיינו בשעות בתי-הספר היסודי והעל-יסודי, ובמסגרת

2396: זאת צריך לעשות קיצוץ במשרד.

מיכאל מלכיאור: אתה חושב שזה נכון?

2396: זה נכון להתמקד ביישום הרפורמה, שזה דבר משמעותי.

2396: לצערי, במסגרת זאת המשרד עבר קיצוץ בכל תחום גם בתמיכות וגם בפעילות.

2396: האגף לחינוך מבוגרים עבר קיצוץ יותר רחב בנושא האולפנים מאשר שאר יחידות המשרד.

2396: זה הגיע שם כמעט ל-40% קיצוץ באולפנים.

רן כהן: - - - 50%.

2396: זה 40% על-פי נתוני אגף תקציבים שלנו.

2396: אבל אני מקבל את ההערה.

מיכאל מלכיאור: מה זה מקבל את ההערה?

מיכאל מלכיאור: או שזה 40% או 50%.

2396: לי אמרו באגף תקציבים שזה 40% במאה אחוז.

2396: גם בדיון עם המנכ"לית ועם השרה הציגו את זה כ-40%.

2396: ד"ר מאיר פרץ שהוא כמעט מנהל האגף המיתולוגי של המשרד שלפי הבנתו זה 50%.

2396: אגף תקציבים טוען שזה 40%.

2396: בכל מצב זה נורא ואיום.

2396: כלומר גם ב-40% מדובר בהתמודדות מאוד קשה, ולגבי האולפנים לפחות מדובר במחשבה מאוד מרכזית מה ניתן לעשות איתם.

2396: היו דיבורים להעביר את זה למשרד הקליטה שעדיין נמצאים בדיונים.

2396: הייתה הצעה - -

מיכאל מלכיאור: מה זה היה פותר?

רן כהן: שכאילו במשרד הקליטה יש תקציבים עודפים.

רונית תירוש: משרד הדתות.

מיכאל מלכיאור: דב יציע עוד מעט להעביר את זה להגנת הסביבה.

דב חנין: שם יש המון כסף.

2396: השרה חשבה שכל מה שלפי הבנתה באותו רגע לא קשור "בילד אין" למשרד החינוך, כשבאים לעשות קיצוץ צריך קודם כול להתרכז בדברים שהם שדרת המשרד- -

מיכאל מלכיאור: אבל קיבלתם אחריות על תחום ותקציב לתחום.

מיכאל מלכיאור: מה זה "לא קשור למשרד"?

מיכאל מלכיאור: יש המון דברים במשרד שלא קשורים- -

רן כהן: אני שמעתי עכשיו מוסיקה מאוד מעניינת, אדוני היושב ראש: שמעתי שחינוך מבוגרים זה לא בדיוק משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: נכון.

רן כהן: אבל זה בדיוק הפוך.

רן כהן: משרד החינוך הוא לא משרד לילדים, זה משרד החינוך.

רן כהן: חינוך לעם ישראל.

מיכאל מלכיאור: זה אולפנים, זה עולים חדשים.

2396: הייתה מחשבה שאולי האגף הזה - -

מיכאל מלכיאור: למה עליהם הטלתם גזרה של 40%-50%?

מיכאל מלכיאור: מה ההיגיון הפרטני, מה עשו האולפנים והעולים?

מיכאל מלכיאור: מה הם עשו כדי להגיע למצב הזה לעומת כל שאר הגזירות שהמשרד מטיל?

רן כהן: הם הולכים למות, הם לא צריכים.

2396: אני אנסה להשיב עד כמה שהבנתי את העניין.

2396: כשבאו לדון בנושא שדרת המשרד חשבה השרה שהאגף לחינוך מבוגרים לא צריך להיות חלק מהמשרד.

2396: היא חשבה שאולי נכון וראוי להעביר אותו למשרד אחר שיטפל במבוגרים- -

מיכאל מלכיאור: זה לגיטימי, אבל קודם היא צריכה לעשות סיכומים כך שכל התקציב לנושא הזה יבוא ממשרד אחר.

מיכאל מלכיאור: אפשר להתווכח על זה, כי אם זאת החשיבה מה תפקידו של משרד החינוך במדינת העם היהודי.

מיכאל מלכיאור: אבל אז יושבים עם משרדים אחרים, מסכמים ואחר-כך מחליטים.

מיכאל מלכיאור: אבל פה הכול נעשה הפוך.

מיכאל מלכיאור: קודם אתה מחליט להרוג את זה, ואחר כך אתה שואל אולי מישהו אחר רוצה.

2396: אני אגיד בצניעות, אני חשבתי שזה לא נכון להעביר את זה למשרד אחר, ולשמחתי, הצלחתי לשכנע, והוחלט במשרד לא לסגור את האגף ולא להעביר אותו.

2396: אני מקווה שבמסגרת הזאת אפשר יהיה לתת לו לחיות מעבר למה שמופיע כרגע.

2396: באגף יש שני נושאים: יש נושא האולפנים, ויש אגף של פעולות ראויות ומבורכות מאוד שאשמח להציג אותן אם הוועדה תרצה.

מיכאל מלכיאור: נכון.

מיכאל מלכיאור: דנו בשאר הנושאים לפני חודש, וגם אז לא הבנו.

מיכאל מלכיאור: בכל העולם מבינים ששם צריכים להשקיע בהשכלה ובחינוך למבוגרים.

מיכאל מלכיאור: זה א'-ב' היום של החברה המודרנית.

2396: אני מסכים, ולכן המשרד לשמחתי השתכנע שהאגף צריך להישאר במשרד החינוך, וצריך לתקצב אותו כך שיוכל לא רק להישאר פיסית, אלא גם לתת את השירותים הראויים.

מיכאל מלכיאור: ומה זה לתת את השירותים?

2396: שאר מחלקות המשרד ראויות ועושות עבודה מצוינת.

2396: בנושא החשוב של האולפנים הקיצוץ נשאר בשעה זו כפי שהוא.

2396: לבד מהנזקים לעולים שזה הדבר הכי משמעותי, כמובן, נאמר שבשיחות עם משרד הקליטה יעשו הכול כדי שהעולים לא ייפגעו.

2396: אני עדיין לא יודע להסביר איך זה יקרה- -

מיכאל מלכיאור: אבל הצהרות לא מעניינות אותנו.

2396: אני מציג את הבעיה: מדובר בפיטורים של כ-300 מורים, וזאת גם בעיה מאוד קשה לבד מהפגיעה בעולים.

2396: אנחנו עדיין בדיונים במשרד כיצד להתמודד עם זה.

2396: אני מקווה שהקיצוץ הזה יבוטל.

מיכאל מלכיאור: מה זה "מקווה"?

2396: אני לא רוצה כרגע להתחייב כי זאת ועדת כנסת, ואני לא רוצה להגיד מילה שיגידו לי אחרי זה "הבטחת".

2396: היה דיון, ובו ניתן הסבר איך לצמצם את הקיצוץ בכ-20%, דהיינו שבמקום שהקיצוץ יהיה ב-50%, הוא יהיה ב-30%.

מיכאל מלכיאור: אז כשצריכים לקצץ אותו זה מ-50%, כשצריכים להביא אותו זה 40%.

2396: כמי שנושא באחריות גם עם קיצוץ של 30% לא ניתן להסתדר בשלב הזה.

מיכאל מלכיאור: ברור.

2396: זה מה שהצגתי בדיון שהיה.

2396: לכן כרגע מנסים למצוא עוד פתרון.

מיכאל מלכיאור: בכמה כסף מדובר?

ברכה לוזון: הקיצוץ הוא משנת 2007 לשנת 2008 הוא ב-32.8 מיליון, כמעט 33 מיליון.

מיכאל מלכיאור: מתקציב של כמה?

ברכה לוזון: בשנת 2007 הוא היה 89 מיליון, ובשנת 2008 הוא היה 57 מיליון.

מיכאל מלכיאור: פה גם נגזר גודל הקיצוץ.

ברכה לוזון: זה רק לתקציב האולפנים.

מיכאל מלכיאור: ובכלל לאגף?

2396: כמו שאר המשרד באופן שאפשר להסתדר איתו ולתפקד.

ברכה לוזון: באולפנים הקיצוץ הוא 4.5 מיליון שקל.

ברכה לוזון: יתר פעילויות האגף הן בתחום השכלה יסודית ועל יסודית למבוגרים בני 18 ומעלה, חוגי הורים, קתדראות עממיות, מכינות קדם אקדמיות, פנאי נכים, חוגי העשרה לנכים- -

מיכאל מלכיאור: מה היה התקציב ב-2007?

ברכה לוזון: ב-2007 התקציב לקתדראות של השכלה וחוגי הורים היה כ-17.5 מיליון; בשנת 2008 – 15.3 מיליון.

ברכה לוזון: לשאר התחומים – מכינות קדם אקדמיות ופנאי נכים – שהועברו לאגף לחינוך מבוגרים בשנת 2004, מתוך תקציב של 19.5 מיליון נשארו כ-18 מיליון שקל.

מיכאל מלכיאור: מנחם, אני באמת חושב שאתה אדם אמיץ – לא רק היום – ויפה שבאת להציג.

2396: מה זה "יפה"?

2396: לא הייתה ברירה.

מיכאל מלכיאור: היית יכול להיות חולה הבוקר.

מיכאל מלכיאור: ברור שזאת לא החלטה שלך.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה להגדיר את זה בינתיים, קודם ידברו חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: הפרופ' יולי תמיר, שרת החינוך, באה מהאקדמיה.

רונית תירוש: כשהיא הציגה לנו בתחילת דרכה את החזון החינוכי שלה היא דיברה בעיקר על שיפור רמת ההשכלה וצמצום פערים – היו לה הרבה תוכניות יפות.

רונית תירוש: ומה אנחנו רואים במשך הזמן?

רונית תירוש: בכל דבר שיש בו כדי לצמצם פערים בחברה שלנו היא פוגעת באופן ישיר, ואפילו באופן מודע משום שהיא פרופ' מהאקדמיה, והיו לה כל הכלים לעשות את הדברים הנכונים.

רונית תירוש: אני לא מצליחה להבין – ואתה הצגת את זה בצורה מאוד נבונה – איך שרה שעומדת על בימת הכנסת וחוזרת על כך שהיא מודה למשרד האוצר שלא קיצץ, ופעם ראשונה מאז ימיו של רבין המנוח משרד החינוך מקבל תוספות של מיליארדים – איך היא מוצאת בכל זאת את הדרך לקצץ, ויותר מכך – איך היא מתגאה שאצלה לא יהיו פיטורי מורים.

רונית תירוש: רק באולפנים יהיו 300 מורים שיפוטרו, אבל אולי היא לא מחשיבה אותם מורים, אני ממש לא מצליחה לרדת לסוף דעתה.

רונית תירוש: דבר אחד ברור לי: לקראת הישיבה הזאת ביקשתי מה-מ.מ.מ מספר נתונים על נושא של אנאלפביתים כדי להבין מדוע אנחנו חברה כל כך מקוטבת.

רונית תירוש: מצאתי שהרוב המכריע מבוגרי מערכות החינוך שלנו, ובחברה בכלל, נמצא בטווח של 12-11 שנות לימוד, ואין כמעט קפיצה משם לאקדמיה.

רונית תירוש: מה שהיא עושה לעולים זה עוול כפול מכיוון שגם שיעור הנשירה הוא הגבוה ביותר בקרב העולים; וכשלחמנו – ובעיקר אתה – בנושא 12 שנות לימוד המסה הגדולה ביותר שנושרת מבתי הספר היו העולים.

רונית תירוש: אין ספק שהבעיה היא לא רמת האיטנליגנציה שלהם.

רונית תירוש: ברור לחלוטין שקשיי השפה הם עכבה שאינה מאפשרת להם להתערות בחברה, להשתלב בחברה וגם להצליח.

רונית תירוש: לכן הפגיעה היא כפולה ומכופלת.

רונית תירוש: לשבח אישיותה ייאמר שהיא אישה מאוד עקבית, היא פוגעת לכל אורך הדרך.

רונית תירוש: גם את בחוק הזה של 12 שנות לימוד היא לא תמכה ולא רצתה.

רונית תירוש: לכן אני לא כל כך מתפלאת.

רונית תירוש: אני לא יודעת מה הכלים שעומדים לרשותנו, ועדת החינוך, אבל אסור לנו להתיר ולאפשר את הקיצוץ הזה באולפנים.

רונית תירוש: מנחם הוא האחרון שצריך לסנגר על זה, לדעתי, מכיוון שזה אגף שנמצא תחת הנהלתו באופן ישיר, ממש פגעו במשלח ידו.

רונית תירוש: התירוץ שאין עולים הוא לא לעניין כי גם אם מספר העולים קטן יש עולים; יש מצרפת, מארצות-הברית וממקומות אחרים שבהם חלה עלייה באנטישמיות.

רונית תירוש: אבל מעבר לכך, נכון שאין עולים בהיקפים שהיו בשנות ה-90, אבל העולים של שנות ה-90 עדיין גוררים בעיות שפה.

רונית תירוש: אבל האולפנים הם לא רק לשפה, אלא גם להסבה מקצועית, לשפה טכנית במקצועות פרה-רפואיים ורפואה.

רונית תירוש: אלה אנשים שבסוף מוצאים את משלח ידם בנושאים שלא קשורים למה שהם למדו משום שאין להם היכולת לתקשר בשפה המקצועית.

רונית תירוש: לכן היא פוגעת ביכולת שלהם להשתלב בשוק העבודה ובחברה, ולכן אסור לנו להרשות את זה, שלא לדבר על הגמלאים שנעזרים בקתדראות במסגרת תוכניות של מבוגרים.

רונית תירוש: זה דבר משובח ונכון לעשות.

רונית תירוש: אני כל הזמן תוהה איך אנחנו יכולים לא רק להכביד את עולנו כוועדת חינוך, אלא באמת לא להתיר את הקיצוץ הבוטה הזה.

רונית תירוש: כי אם הקיצוץ הרוחבי שנעשה הוא בסביבות 15%-10% לא יכול להיות שהיא קיצצה דווקא בעולים, אפילו 40%, גם אם לא 50%.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת רן כהן.

רן כהן: תודה.

רן כהן: אין לי שום סיבה לפגוע במנחם, הוא הציג כראוי את הדברים, והוא גם ממונה על העניין, אבל העובדה שבדיון כזה לא מופיעה מנכ"לית האוצר- -

קריאות: החינוך.

דב חנין: זאת שגיאה פרוידיאנית.

רן כהן: עד 1:45 בלילה ישבתי עם אנשי האוצר על חוק ילדים בסיכון, ואני מודה שאני עייף.

רן כהן: בעיניי זאת ראייה מעוותת של תפקידו של משרד החינוך.

רן כהן: אבל לפני שאומר על זה משהו אני לא יכול שלא לפתוח בעניין מאוד אישי: אמא שלי זכרה לברכה ילדה אותנו שמונה, ונשארנו רק חמישה.

רן כהן: היא נשבעה שעד שכל אחד מאתנו לא יסיים אוניברסיטה היא לא תאכל ולא תשתה ולא תלמד ולא כלום.

רן כהן: היא הייתה אנאלפבתית עד גיל 62.

רן כהן: כשאחותי הקטנה סיימה סמינר למורים, רק אז היא הלכה ללמוד עברית.

רן כהן: אני לעולם לא אשכח את מכתביה באותיות עבריות מצוירות אליי למלחמה במלחמת יום כיפור.

רן כהן: צריך להבין מה זאת המדינה הזאת כדי להבין מה זה חינוך מבוגרים.

רן כהן: מדובר על עם שמתקבץ, על מדינה שבאה מאלף ייסורים, ואנשים שמגיעים אליה ממקומות שונות, ואי אפשר שמשרד החינוך לא יתפוס עצמו כמשרד החינוך של עם ישראל.

רן כהן: זה לא יכול להיות "המשרד לילדי ישראל", זאת אומרת רק לבתי הספר.

רן כהן: זה נושא של חינוך מבוגרים והשכלת מבוגרים – זה בנשמתה של המדינה הזאת.

רן כהן: בדבר הזה עומדת גם זכות ציונית ואנושית אלמנטרית.

רן כהן: ההחלטה על הקיצוץ נובעת מאי תפיסה של הקונטקסט שבו משרד החינוך צריך לתפקד במדינה הזאת, וזאת ראייה מאוד מעוותת של משרד החינוך בקונטקסט הלאומי הכולל.

רן כהן: יום רביעי האחרון במליאת הכנסת היה מאוד דרמטי: ראש הממשלה עלה על הדוכן ושפך את ה1.9 מיליארד שהוא וממשלתו נותנים לחינוך כתוספת בפעם הראשונה.

רן כהן: בכלל, איזה תוספות.

רן כהן: מצד שני האולפנים לעברית נסגרים על כמה שברי מיליונים.

רן כהן: זה דבר בלתי נסבל, יש פה דיספרופורציה שהוועדה לא יכולה להשלים איתה ולא לחיות איתה.

רן כהן: לסיכום, כוועדת חינוך ותרבות של הכנסת יש לנו רק מוצא אחד: לתבוע את משרד החינוך להחזיר את התקציבים של החינוך למבוגרים כדי שאולפנים לא ייסגרו, ומורים לא יפוטרו.

רן כהן: לאחר ששוחחתי עם השרה מאחורי הקלעים של הכנסת נאמרו לי דברים גם off the record שבעצם יש תקציבים במשרד הקליטה, וזה יבוא משם.

רן כהן: מישהי ממשרד ראש הממשלה אמרה: "לא יפוטר אף מורה עד נובמבר 2008".

רן כהן: עכשיו אני שומע ש-300 כן מפוטרים.

רן כהן: אין מצב שבו מקצצים תקציבים ולא מפטרים.

רן כהן: מקצצים תקציבים זה מפטרים.

רן כהן: עכשיו יש לנו כבר די ידע וניסיון בארץ הזאת שלפטר ולהרוס זה מאוד קל, לבנות זה מאוד קשה.

יהודה סקר: כמו את משרד הדתות.

רן כהן: בנו אותו מחדש כדי לקנות את דעת ש"ס שתעזור לראש הממשלה בוועדת וינוגרד.

רן כהן: מדובר כאן על דבר שהוא מאוד בסיסי ואלמנטרי.

רן כהן: אי-אפשר לומר שיש פה דבר שהוא הדובדבן על הקצפת ולוקחים את הדובדבן, ואומרים שלא יהיה דובדבן, אלא רק הקצפת.

רן כהן: מדובר כאן על הדבר הכי בסיסי: האם אנשים ידעו לקרוא, לכתוב ולתקשר.

רן כהן: אי אפשר לגזול דבר כזה ואת הזכות האנושית של בני אדם בארץ הזאת לקבל אותו.

רן כהן: התביעה שלנו צריכה להיות חד-משמעית וקטגורית להחזיר את התקציבים האלה ולהבטיח את המשך הפעולה של האולפנים בצורה סדירה ומלאה.

רן כהן: אגב, גם הידיעה שב-2008 צפויה ירידה דרסטית בעלייה – עכשיו אני רוצה לגלות לכם:

רן כהן: הלכתי לשר לקליטת העלייה, ושאלתי אותו אם זה נכון, והוא אמר לי שלא – 2008 צפויה להיות בדיוק אותה שנה כמו 2007.

רן כהן: זה הצפי, אלה התקציבים, על זה בונים.

רן כהן: עוד לא ראיתי דבר כזה שהמדינה מחליטה לגזור על עצמה כליה בעליית יהודים לארץ.

מיכאל מלכיאור: בנושא הזה אני רוצה להזכיר שאריק שרון, שיהיה בריא, ראה באתגר המרכזי של העשור הזה הבאת מיליון יהודים לארץ, וזה יהיה בסדרי העדיפות של המדינה הדבר הראשון.

מיכאל מלכיאור: לא שמעתי שהממשלה הזאת מתנערת מדעתה של הממשלה הקודמת בנושא הזה – חוץ ממעשים, אבל הצהרות לא שמעתי.

מיכאל מלכיאור: כנראה, מה שאתה אומר זה הצהרה.

מיכאל מלכיאור: יש נושא אחד שיש בו ירידה בעלייה – ההחלטה הגורפת של הממשלה להפסיק להביא את היהודים האתיופים לכאן.

מיכאל מלכיאור: זאת החלטה יזומה של הממשלה שלא חושבת שהם צריכים להיות פה, אלא צריכים לשבת בגונדאר- -

רן כהן: גם היא אומללה.

מיכאל מלכיאור: - - זה אולי יעזור לתקציב משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: תודה רן.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אלי גבאי, בבקשה.

אליהו גבאי: אדוני היושב ראש.

אליהו גבאי: האולפנים הם מקום המפגש הראשון של העולים לארץ עם ההוויה התרבותית הישראלית.

אליהו גבאי: שם מקבלים את הכלים התרבותיים, את השתלבותם בחברה; שם מקבלים העשרה והווי של מדינת ישראל, עושים להם סיורים, לומדים את שירי ארץ-ישראל ומבקרים באתרים לאומיים והיסטוריים.

אליהו גבאי: הידע שלהם בתרבות ישראל ומיומנויות הקריאה והכתיבה הם דבר חיוני לקליטתם בארץ.

אליהו גבאי: ללא הכלים האלה זה יקשה עליהם להיקלט.

אליהו גבאי: אם ההורים האלה לא ידעו להיקלט בארץ היטב מבחינה תרבותית ולא ידעו את השפה זה יפריע גם על הילדים להיקלט מכיוון שהם כלי של שיעור עזר, הם מתעניינים מה ילדיהם למדו כאשר יש להם השפה להתחבר אל הילד שלו, כאשר הם יודעים לקרוא מה הילד קיבל ומה נתנו לו.

אליהו גבאי: ללא ידיעה הוא נעשה זר ונוצר נתק גם בינו לבין הילדים שלו.

אליהו גבאי: לכן העולים החדשים שהיו מנותקים מתרבותה, מהווייתה ומהמורשת שלה, זה השער הראשון להיפגש עם הארץ בלי ביורוקרטיה, זה השער הראשון שנותן להם את הכלים להשתלב בחברה.

אליהו גבאי: ללא האולפנים האלה יקשה עליהם להשתלב בחברה, זה יעמיק את הפערים, ואנחנו מדברים על צמצום פערים.

אליהו גבאי: מה יותר טוב מאם שתהיה כלי עזר לילד שלה בשיעורי בית, בקריאת סיפור, או בהבנת שיר.

אליהו גבאי: לכן זאת עוד מכה לציונות, זאת עוד מכה לקליטה רוחנית, וזאת עוד מכה להשתלבותם בחברה ולצמצום הפערים.

אליהו גבאי: לדעתי, זאת אותה אג'נדה שהשרה שמה לה למטרה – אנטי בכל מה שמטרתו לתרום משהו מבחינה ציונית ויהודית.

אליהו גבאי: זה המשך הצמצומים של תקציב למכינות הצבאיות.

אליהו גבאי: זאת אותה מכה; בתקופה של השתמטות במקום להעלות את התקציב למכינות הצבאיות היא מצמצמת.

אליהו גבאי: במקום להעלות את התקציב לקליטה רוחנית ותרבותית היא מצמצמת.

אליהו גבאי: זאת עקביות, שאין לי אלא לכנות אותה אג'נדה אנטי-ציונית שחדרה לנשמתה, והיא מחדירה את זה למערכת החינוך.

אליהו גבאי: אני קורא לוועדת החינוך לא לתת לזה יד, אלא תילחם בכל כוחה כדי שלא יקוצץ אף לא שקל אחד.

אליהו גבאי: גם אם חל צמצום בשאר המקומות באולפנים ובקליטה אסור שיצומצמו התקציבים יותר מתחומים אחרים במשרד, אלא להיפך – אפילו פחות ממה שצומצם במשרד.

אליהו גבאי: להגיד 50 מיליון ו-40 מיליון – אי אפשר להחביא 10 מיליון מתחת לשולחן.

אליהו גבאי: זה משרד, יש מחשבים, יש אנשי חשבונות.

אליהו גבאי: איך אפשר להביא דבר ולהגיד לאחד 40 ולאחר 50?

אליהו גבאי: מישהו מרמה את מישהו, אין פה טעות של 10 מיליון.

אליהו גבאי: זה לא טעות של קופאית בסופרמרקט שטועה בכמה שקלים- -

רונית תירוש: זה באחוזים.

אליהו גבאי: - - גם בסדר גודל של 10% זה לא אחוז או רבע אחוז או שקל.

אליהו גבאי: לכן אני מקווה שוועדת החינוך תקרא לשרת החינוך להחזיר את כל התקציב במלואו ולא תיתן יד לעיוות שהוא מכה בכל המובנים לקליטה, לפערים ולקליטה הרוחנית.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני מסכים עם כמה מהדברים שאמרו חברי הכנסת שלפניי, אבל אני מציע להסתכל על הנושא הזה במבט מאוד רחב.

דב חנין: הבעיה שחברי הכנסת שיזמו את הדיון מעלים, ואני רוצה להודות להם על כך, היא חלק מתופעה מאוד רחבה ומאוד מסוכנת שבמהותה מבטאת מהלך של התחלת פירוק אחריותו של משרד החינוך בכל נושא השכלת מבוגרים במדינת ישראל.

דב חנין: אני אביא מספר נתונים על השכלת מבוגרים במדינת ישראל כיום או כפי שנעשתה לפני שנה בידי משרד החינוך: 29 אלף אנשים למדו באולפנים; למעלה מ-13 אלף אנשים למדו לקראת השלמת השכלת יסוד והשלמת השכלה תיכונית; 3,000 לומדים השתתפו בפרויקט השלמת השכלה למבוגרים; 39 אלף לומדים השתתפו בחוגים להדרכת הורים, במיוחד אמהות חד הוריות; 136 אלף לומדים למדו באוניברסיטאות עממיות ובקתדראות עממיות והשתתפו בסיורים לימודיים – אלה אזרחים מכל המגזרים, וחלק גדול מהם גמלאים; 8,000 לומדים קיבלו אישורים בקורסים לגמול השתלמות.

דב חנין: בקיצור, יש לנו פה מפעל מאוד גדול של השכלת מבוגרים, מפעל שהוא ברוח האמירה היהודית הידועה מהמקורות שלנו: "ימי הלימוד, כל ימי חייך".

דב חנין: "ימי הלימוד", כמו שאמר חבר הכנסת כהן הם לא רק עניינים לילדים, אלא לכל אורך הדרך אנחנו לומדים, משתלמים, משתפרים ומתקדמים בהשכלתנו.

דב חנין: הקיצוץ שמתוכנן בתקציב האגף לחינוך מבוגרים ימנע מאלפי אנשים שזקוקים לכך וגם זכאים לכך - -

רן כהן: עשרות אלפים.

דב חנין: - - להשלים השכלה בכל מיני רמות ומתכונות.

דב חנין: ובעצם, אנחנו מדברים על מהלך אנטי חברתי בצורה דרמטית, כי הרי מי האנשים האלה שצריכים השלמת השכלה ואת התגבור- -

אליהו גבאי: אולי גאיד

אליהו גבאי: מק לא יקבל - - - פה.

דב חנין: אולי זה באמת חלק ממהלך של הידברות עם גאידמק- -

רן כהן: העניין הוא שאין שום סכנה שהוא יחנך מבוגרים ללמוד עברית.

רן כהן: הוא יאהב הרבה יותר אנשים פרימיטיביים.

אליהו גבאי: לא יהיה לו מקום לבוא כי הוא ירצה ללמוד עברית.

יוסף שגל: - - -

רן כהן: הוא ירצה אנשים בורים.

מיכאל מלכיאור: זה לא דיון על גאידמק.

דב חנין: משמעות המהלך הזה שאנחנו רואים התחלה שלו מצד משרד החינוך הוא שאנחנו פוגעים במערכת שלמה של מכשירים אזרחיים שנועדו לאפשר לאנשים לתפקד בחברה.

דב חנין: זאת גם שאלה של צדק חברתי, אבל גם שאלה של חברה מתקדמת שרוצה לאפשר לכל האזרחים להיות פעילים, לקחת חלק, להשתלב בכלכלה.

דב חנין: שנה וחצי אני בכנסת, וכל יום אני רואה דברים תמוהים שהממשלה עושה, אבל זה באמת אחד הדברים התמוהים ביותר.

דב חנין: זה באמת כל כך תמוה.

דב חנין: מכל בחינה שאני מסתכל על זה ומנסה לראות מה התבונה ומהי השקפת העולם שמאחורי זה, זה לא מסתדר לי.

דב חנין: אנחנו פוגעים במערכת שהיא חלק מהאינטגרציה החברתית במערכת שהיא רב חברתית, כמו החברה שלנו שיש בה קבוצות אוכלוסיה שונות.

דב חנין: דיברו פה על לימוד העברית – זה כלי ממדרגה ראשונה לייצר אינטגרציה, לא רק של עולים, אלא גם של ערבים שצריכים ללמוד עברית כי העברית היא השפה המרכזית בארץ; היא לא צריכה להיות על חשבון השפה הערבית, אבל היא עדיין הייתה ותהיה שפה מרכזית, ומי שרוצה להתקדם בחברה הישראלית, וזה טוב שיש מכשיר כזה.

רונית תירוש: זה בדיון הבא.

אליהו גבאי: גם הערבים צריכים ללמוד עברית?

דב חנין: בוודאי.

דב חנין: הם רוצים ולומדים.

אליהו גבאי: אני שמח.

דב חנין: זה כלי לקידום אוכלוסיות חלשות.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על עולים חדשים, כמובן, קהילת היעד המרכזית היום היא הקהילה של עולי אתיופיה, שאנחנו חייבים לה הרבה סליחה.

דב חנין: אני מקווה שלא נאמר את הסליחה הזאת בעוד שנים, אלא נתחיל לומר אותה היום בפעולה מעשית כדי לעזור לקהילה הזאת להיכנס לחברה.

דב חנין: אבל זה לא רק עולים, אלא גם תושבי שכונות מצוקה ואמהות חד הוריות וכדומה.

דב חנין: לכן המהלך הזה הוא, לטעמי, מבטא שני שינויים מהפכניים, ושניהם לרעה: קודם כול יש שינוי מהפכני עצום בכך שמשרד החינוך מתנער ומעביר את זה למשרד הקליטה, כאילו שאנחנו לא מדברים פה על בעיה רוחבית פנימית של החברה הישראלית שקשורה לעולים חדשים ולעוד אוכלוסיות- -

מיכאל מלכיאור: אבל מנחם כבר סיפר שהם חזרו בו מזה.

רן כהן: הם הורגים את זה אצלם.

2396: היו שני נושאים: האחד סגירת האגף והשני, מעבר האולפנים.

2396: בנושא האגף הוחלט להשאיר אותו כפי שהוא וגם לקיים אותו באופן ראוי, נושא האולפנים עדיין בדיון.

מיכאל מלכיאור: אני חוזר בי.

דב חנין: אם כבר יש משהו חיובי, מיד שולחים עלינו צוננים.

דב חנין: אסור למשרד החינוך להתנער מאחריותו לחינוך.

דב חנין: חינוך זה ילדים, זה מבוגרים, זה עולים, זה אמהות חד-הוריות, זה ערבים, זה כולם.

דב חנין: לכן להעביר את זה למשרד הקליטה זה לגלגל כדור שעם כל הכבוד שייך למשרד החינוך, וצריך להישאר במשרד החינוך.

דב חנין: אם אתם רוצים יותר תקציבים בואו נילחם על זה ביחד.

דב חנין: אני בעד להגן עליכם ולאפשר יותר תקציבים.

דב חנין: אני רואה את זה, ואני מצטער ששרת החינוך יולי תמיר עושה את זה, כי לדעתי זה מנוגד להשקפת העולם שהיא באה איתה, והיא טוענת שהיא מחויבת לה: של אחריות חברתית, של אחריות המדינה.

דב חנין: זה מהלך מובהק של התקפלות המדינה מתחום שבו האחריות שלה הוא קריטי במיוחד – תחום החינוך.

דב חנין: כולם אומרים שהמנוף שנקרא חינוך, כולל השכלת מבוגרים, מאפשר גישור על פערים, קידום חברתי, יותר צדק חברתי וכדומה.

דב חנין: דווקא פה לפגוע?

דב חנין: הדבר השני שמטריד אותי זה המהלך של ההפרטה.

דב חנין: אנחנו עושים כאן למעשה מהלך דו-שלבי: בשלב הראשון אנחנו מעבירים את זה למשרד הקליטה, ובשלב השני משרד הקליטה כבר אומר לנו שהוא הולך להפריט את זה, להוציא את זה למיקור חוץ.

דב חנין: יש כל-כך הרבה מילים מגונות שתחתיהם ההפרטה, למרבית השמחה, נעשתה לא פופולרית, אז עכשיו קוראים לזה במילים אחרות: מיקור חוץ, מיקוד חוץ, out-sourcing – כל מיני שיטות.

דב חנין: בפועל אנחנו מדברים על הפרטה של מערכת שלא יכולה להיות מופרטת, כי אנחנו לא נעשה פה רווחים.

דב חנין: מי שחושב שמהדבר הזה אפשר יהיה לעשות רווחים חי בעולם אחר.

דב חנין: זאת מערכת שיכולה לתפקד רק באחריות חברתית, רק על זה שהמדינה אומרת שחשוב לה שאנשים ילמדו עברית, שירכשו השכלה; כשהמדינה אומרת שהיא יודעת שלא תרוויח מזה היום, אלא בעוד חצי שנה, שנה או שנתיים, כשהאנשים האלה ייכנסו למעגל העבודה ויהיו אזרחים אפקטיביים ופעילים.

דב חנין: לכן אני מציע לוועדה, ואני בטוח שהיושב ראש יוביל לכיוון הזה, לקבל החלטה מאוד חריפה שגם תתנגד להעברת הנושא הזה למשרד הקליטה, גם תתנגד למהלך של הפרטה בתחום הזה, גם תקרא לראש הממשלה ולא רק לשרת החינוך – לראש הממשלה, לשר האוצר ולשרת החינוך לשמור ולפתח את המפעל היפה הזה של השכלת מבוגרים, לחזק אותו, לא רק לא לקצץ אותו, אלא להוסיף לו עוד תקציבים – להפוך את זה לאחד מנקודות המנוף, כפי שהם טוענים שהם רוצים ללכת.

דב חנין: אז בבקשה, זאת ההזדמנות שלכם, ולא הרבה כסף – בעוד כמה עשרות או מאות מיליוני שקלים תוספת לתקציב של מערכת השכלת המבוגרים אנחנו יכולים לעשות צעד שהוא גם בעל משמעות חינוכית, אבל גם בעל משמעות חברתית וכלכלית מאוד גדולה.

רן כהן: - - - שהוא מנוף חברתי מובהק.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להוסיף לדברים של חבר הכנסת חנין.

מיכאל מלכיאור: אנחנו דנו בהרחבה בנושא הכללי של חינוך מבוגרים – איזה מנוף חברתי זה, ומה החשיבות בזמננו כל שכן בדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: בעצם החלטנו באותה ישיבה שזה גם דבר ערכי בסיסי, ולכן עשינו דבר שאנחנו לא אוהבים לעשות בוועדה: להקים לא ממש ועדת משנה- -

רן כהן: צוות משימה.

מיכאל מלכיאור: נכון, צוות משימה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת גלנטי שהיה אמור להיות בראש הצוות הזה התמנה באותו שבוע ליושב ראש ועדת העבודה והרווחה.

מיכאל מלכיאור: הוא לקח על עצמו את כל הסיפור הזה, אבל הלך לאתגרים נוספים.

מיכאל מלכיאור: לכן אנחנו צריכים לשקול איך נטפל בוועדה בשאלה הכללית הזאת.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו נתונים יותר קשים ממה שהקראת עכשיו- -

רונית תירוש: - - -

מיכאל מלכיאור: יכול להיות ששינו את זה, זה היה לפני התקציב.

מיכאל מלכיאור: אז דובר על קיצוץ של 30%.

2396: עשו ממוצע עם האולפנים.

מיכאל מלכיאור: אז דווקא רצו נגד האולפנים?

מיכאל מלכיאור: הרי כולם יודעים שבמבנה הממשלתי שלנו משרד הקליטה הוא כמעט לא משרד ביצועי, זה משרד מטה.

מיכאל מלכיאור: לכן להגיד שרוצים להעביר את זה, אגב בלי לדבר עם המשרד לקליטת עלייה; אם רוצים לעשות דבר כזה אז מסכמים בין משרד החינוך למשרד הקליטה.

מיכאל מלכיאור: גם אם זה היה הכיוון, מסכמים לפני-כן.

מיכאל מלכיאור: אבל פה הכול הולך הפוך: קודם מחליטים להרוג, אחר כך לאבד את המורים ולשלוח להם מכתבי פיטורים, ואחר-כך מתחילים לחשוב שאולי זה צריך לעבור למשרד אחר.

רונית תירוש: גם אם זה עובר, שיעבירו את זה עם כל הסכום המקורי.

מיכאל מלכיאור: ברור לגמרי, אבל זה לא הפתרון של העניין.

מיכאל מלכיאור: לפני הסיכום של הדיון, אני רוצה לשמוע את המורים.

מיכאל מלכיאור: פירוק המשרד מערכים בשלב כזה, זה נורא.

מיכאל מלכיאור: אתה יודע מה, אפילו המודעות בעיתון היו על כל התוספת היו מצילות את האגף.

רונית תירוש: נכון.

מיכאל מלכיאור: רק ההוצאות של המודעות האלה בעיתון.

מיכאל מלכיאור: ריבונו של עולם.

מיכאל מלכיאור: וזה מודעות שקריות.

מיכאל מלכיאור: זה מין בלוף שמוכרים.

מיכאל מלכיאור: לא לוקחים בזמן של תוספות כאלה אדירות ממקום כזה.

מיכאל מלכיאור: זה גם בלוף לחשוב שהאוצר משלם בשביל הרפורמה הזאת.

מיכאל מלכיאור: הרי עיקר התשלום, 170 מיליון באים בתוספת ל-150 שהיא כבר לקחה על עצמה לשלם בקיצוץ.

מיכאל מלכיאור: 320 מיליון שקל לעומת כל התרומה של האוצר לרפורמה שמסתכם, לדעתי- -

רונית תירוש: 160.

מיכאל מלכיאור: אפילו פחות, לדעתי, 150-140.

מיכאל מלכיאור: מה זה?

מיכאל מלכיאור: אם אלו סדרי עדיפות, אז יש פה משהו מאוד משונה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשמוע את המורים.

גלי צדיק: אני מורה באולפן, ואני שייכת למטה המאבק של מורי האולפנים.

רן כהן: איזה אולפן?

גלי צדיק: בקריית ים.

גלי צדיק: יושבות כאן לידי עוד מורות ומנהלות.

גלי צדיק: מר מנחם כהן, אני רוצה שתסתכל עלינו, אנחנו אנשים שאתם שולחים הביתה עכשיו; אנחנו האנשים שאתם מפטרים.

גלי צדיק: כולם דואגים לעולים, ואנחנו הראשונים שדואגים לעולים כי אנחנו עובדים איתם.

גלי צדיק: אבל אנחנו המורים שצריכים להיות מפוטרים.

מיכאל מלכיאור: יש כבר מורים שקיבלו מכתבי פיטורים?

קריאה: עדיין לא.

מיכאל מלכיאור: אז זה הכול מהידיעות בעיתון.

פנינה ליכטנשטיין: אני מהסתדרות המורים.

פנינה ליכטנשטיין: לשאלתך, אין צעדים מעשיים כרגע, אבל יש התכוננות לצעדים מעשיים.

פנינה ליכטנשטיין: דהיינו, נקבעו אצלנו פגישות עם המחוזות לדיון בצמצום מספר המורים ובפיטורים- -

רן כהן: אין הוקוס פוקוס.

רן כהן: כשמקצצים תקציבים- - -

2396: אני הוריתי לאגף לא להתחיל בשום הליך אף על פי שהודיעו לי על קיצוץ.

2396: יעידו ראשי האגף.

פנינה ליכטנשטיין: אני שמחה לשמוע.

מיכאל מלכיאור: זה לא פותר את העניין, זה רק אומר שיש להם פחות זמן.

מיכאל מלכיאור: גלי, זכות הדיבור שלך בלבד.

גלי צדיק: תודה.

גלי צדיק: קודם הייתה התחייבות מפורשת של השרה ושל האיגוד המקצועי שלנו בהסתדרות המורים שלא יפוטר אף מורה בעקבות הרפורמה.

גלי צדיק: זה נאמר מעל הרבה במות- -

מיכאל מלכיאור: כולל פה.

גלי צדיק: כולל פה אף על פי שלא הייתי.

גלי צדיק: האם להתחייבות של משרד ממשלתי אין תוקף?

גלי צדיק: אתם הבטחתם דבר מאוד מפורש.

גלי צדיק: אני לא רוצה אפילו להתחיל לדבר על חשיבות העבודה שלנו ועל כך שמספר העולים קבוע כבר 4 שנים, ובמקביל מספר המורים בחינוך מבוגרים הולך ויורד מדי שנה באופן טבעי בגלל פרישות.

גלי צדיק: זה לא שאנחנו איזו מערכת מנופחת, נהפוך הוא.

גלי צדיק: אני לא חושבת שמגיעות לנו כל האמירות מתחת לשולחן שאנחנו לא מספקים את הסחורה, כי אנחנו עובדים קשה בכל מקום שאומרים לנו; אנחנו מורים טובים, אנחנו אנשים מקצועיים, ואתם, גם משרד החינוך וגם הסתדרות המורים, התחייבתם שאף מורה לא יפוטר בגלל הרפורמה הזאת.

גלי צדיק: תראו מה אתם עושים.

גלי צדיק: למה מכל הקיצוץ הלא ענק הזה רובו נפל ישירות על מורי האולפנים?

גלי צדיק: אין שום דבר לקצץ ממנו מבשר החינוך, רק מורי אולפנים- -

קריאה: אין דומה להם בידע המקצועי.

גלי צדיק: - - היחידים שצריכים ללכת הביתה זה אנחנו?

גלי צדיק: אין אגף שיש בו שמנת שיכולה ללכת?

גלי צדיק: רק המורים?

גלי צדיק: אתם מדברים על אוכלוסיה חלשות – אנחנו, המורים, גם אוכלוסייה חלשה.

גלי צדיק: ממה אנחנו חיים?

גלי צדיק: מאיזו משכורת?

גלי צדיק: אתם שולחים אנשים להיות מובטלים.

גלי צדיק: תסתכלו עלינו, אנחנו לא ילדות בנות 20, לאן אתם שולחים אותנו?

מיכאל מלכיאור: תודה, גלי, דברים נרגשים.

רן כהן: כמה אתם מרוויחים?

גלי צדיק: אתה לא רוצה לדעת.

רונית תירוש: הוא כן רוצה לדעת.

גלי צדיק: 5,000.

רן כהן: ברוטו?

גלי צדיק: נטו.

רן כהן: - - -

קריאות: אחרי 20 שנות ותק.

רן כהן: ואת זה מקצצים?

קריאות: כן.

קריאות: גרעינים לשבת.

מיכאל מלכיאור: אסתר פרון, מנהלת אולפן עקיבא, בבקשה.

אסתר פרון: אני מצטרפת לדברייך, ואני נרגשת מהם מפני שהם מאוד אמיתיים ונכונים, וגם אני מורה, ואני מבינה את הדברים אף על פי שאני לא עוסקת כרגע בנושא הזה.

אסתר פרון: מרכז פרס שולח אלינו לאולפן עקיבא רופאים פלסטינים ללמוד עברית מתוך הבנת החשיבות של הנושא כצעד נוסף לחיים באזור הזה.

אסתר פרון: ואנחנו לא מאפשרים לאזרחים שלנו ללמוד עברית?

אסתר פרון: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת, רבותיי.

אסתר פרון: אצלנו באולפן לומדים מדי חודש 200 תלמידים בבוקר ועוד 150 תלמידים בערב.

אסתר פרון: אולי עדיין לא נמסרו הוראות מפורשות מה לעשות, אבל כבר קיבלנו הוראה לסגור את קורסי הערב שנקראים "שלב ב'" למורים ולהשאיר רק את כיתות המתחילים.

מיכאל מלכיאור: ממי קיבלתם את ההוראות?

אסתר פרון: ממפקח משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: מנחם, זה סותר את הדברים שאמרת.

אסתר פרון: הכנה.

מיכאל מלכיאור: לא, הוא אמר להקפיא את הכול.

2396: יש לימודי המשך.

2396: אנחנו אמרנו שבמסגרת הקיצוצים נראה איך אפשר לקצץ גם מהאולפנים, וההצעה של מאיר פרץ שאולי יקוצצו לימודי ההמשך.

2396: עדיין לא הסכמנו לשום קיצוץ, וגם כשמצאנו פתרון של 20% אני עוד לא הסכמתי.

2396: יש עניין של פיטורי מורים.

2396: כשמקצצים שעות מורים אמורים לעזוב את המערכת.

2396: אני אמרתי לראשי האגף לא לגעת בפיטורי מורים.

2396: אני אעשה הכול, תעיד פה רונית, כבר היו דברים ועצרנו את הדברים האלה.

רונית תירוש: זאת השרה שהטיחה בי על פיטורי מורים.

2396: השרה לא פחות ערכית ממני, ואני אומר שנעשה הכול כדי שזה לא יקרה.

2396: אני לא יכול עדיין להתחייב- -

רונית תירוש: תזכיר לה מה היא אמרה לי.

2396: - - היו דברים בעבר והצלחנו.

2396: לכן אמרתי, אל תתחילו בנושא פיטורי מורים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין איך סוגרים את אולפני ההמשך בלי לפטר את המורים שמלמדים בהם?

מיכאל מלכיאור: אני פשוט לא מבין מה זה אומר.

2396: אדוני היושב ראש, בתוך עמי אני חי, עוד לא סוגרים כלום.

2396: נגיד שבסוף הקיצוץ יהיה 10% ולא 50% - הייתה ישיבה פנימית שלנו ושאלנו את ראשי האגף שמנהלים את זה בפועל, את ברכה ואת מאיר, מה לדעתם אפשר לעשות.

2396: דיברו על אולפני ההמשך, אבל עדיין אין הוראה.

2396: אני לא יודע איך ידידתי אסתר קיבלה כבר את ההוראה הזאת- -

מיכאל מלכיאור: כי המפקח- -

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאור: נעשה את זה מסודר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו איתכם לגמרי, אני מקווה שאתם מרגישים את זה כאן בדיון.

מיכאל מלכיאור: אם המגמה היא שלא יפוטרו מורים, מה לגבי המורים באולפני ההמשך?

מיכאל מלכיאור: שאלתי שאלה מאוד פשוטה.

2396: למורים באולפני ההמשך יימצא פתרון: או לעשות להם הסבה לעבודה במערכת במקומות אחרים שצריכים אותם- -

קריאה: - - -

2396: את יכולה לעשות "פששש" מאה פעמים, אני אעשה הכול כדי לעזור לכם.

2396: חבריכם במשרד יספרו לכם שגם הוועדה וגם אנחנו נעשה הכול, ומי שלא ירצה לקנות את זה, נמצא לו פתרון.

2396: אני לא רוצה לצאת בהתחייבויות לפרוטוקול, אבל האמינו לי, נעשה הכול כדי שכולם יהיו מרוצים.

2396: אני מנהל משא ומתן עם האוצר כדי להביא חבילות פרישה אפקטיביות.

2396: יכול להיות שיש כאלה שיאהבו את זה.

2396: באו אליי מורים ואמרו לי, תביא לנו חבילות פרישה טובות, לנו יש מורים שרוצים- -

מיכאל מלכיאור: לדעתי, כל מה שאתה עושה עכשיו הייתם צריכים לעשות לפני כן.

מיכאל מלכיאור: הכול נעשה הפוך.

מיכאל מלכיאור: אתה מכניס את כל המערכת – גם את המורים וגם את העולים – ללחץ.

מיכאל מלכיאור: אגב, אני לא מבין, אולפני ההמשך זה הדבר החשוב ביותר כי בשביל הרבה אנשים האולפן הבסיסי לא מביא אותם לנקודה שבה הם יכולים לתפקד.

2396: בוא נזמן דיון עם היושב ראש ועם חברי האגף ונראה מה חשוב יותר בתעדוף- -

מיכאל מלכיאור: אני מצטער, אני לא מוכן לקבל את זה כי הנחת היסוד שלך היא שמתוך כל התוספת של 1.9 מיליארד צריך להרוג את האגף הזה, אז או שזה יהיה מבוגרים ותיקים או עולים חדשים.

מיכאל מלכיאור: אלו האופציות, ואתה מבקש לתעדף את זה.

מיכאל מלכיאור: אני לא מקבל את הנחת היסוד הזאת- -

2396: אדוני היושב ראש, זאת ממש לא הנחת היסוד.

מיכאל מלכיאור: - - אני מבין שאתה צריך לעמוד בדילמה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אני לא חייב.

2396: אני רוצה לומר 3 הערות קצרות לדברים שנאמרו קודם: חבר הכנסת דב חנין דיבר על הפעולות שהאגף עושה.

2396: האגף לחינוך מבוגרים נמצא 11 שנה תחתיי – ואני משתבח בו לא בזכותי, אני אומר את זה בצניעות – זכה בכל הפרסים האפשריים.

2396: כל הפעולות שציין פה חבר הכנסת דב חנין זכו בפרס הנציבות ובפרס האגף, הם עושים עבודה- -

מיכאל מלכיאור: דב אמר אותו דבר.

2396: אני רוצה לחזק את דבריו.

מיכאל מלכיאור: כל דבר מצטיין ויפה ביותר במשרד הם הדברים שקודם כול רוצים להרוג במשרד.

מיכאל מלכיאור: יש מין תחושה כזאת, זה הולך בעקביות, אני יכול להביא עוד הרבה דוגמאות לעניין הזה- -

2396: זה אגף לתפארת גם בתקופה של אברהם צביון, גם בתקופה של מאיר פרץ וגם עכשיו כשברכה מנהלת אותו.

מיכאל מלכיאור: נכון.

מיכאל מלכיאור: אגב, אברהם צביון היה בדיון שניהלנו על זה.

2396: הנקודה השנייה שאני רוצה לומר לחבר הכנסת רן כהן:

2396: אני לא יודע איך תהיה העלייה השנה- -

מיכאל מלכיאור: אבל מנחם, אתה לא בזכות דיבור.

מיכאל מלכיאור: אסתר בזכות דיבור.

אסתר פרון: ממה נפשכם?

אסתר פרון: מצד אחד אומרים שהתלמידים שמסיימים אולפן א' אינם יודעים מספיק עברית, ומצד שני סוגרים את אולפני ההמשך.

אסתר פרון: יש כאן דבר שהוא לא מתקבל על הדעת.

אסתר פרון: כולם מסכימים שאחרי אולפן א' קשה מאוד לדבר עברית רהוטה, אם כי יש גם לא מעט מקרים כאלה.

אסתר פרון: אבל אם זה ככה, אז מדוע לא מאפשרים להם?

אסתר פרון: הנושא של האולפנים הוא הרבה מעבר להשכלה, וכך צריך לראות את זה.

אסתר פרון: נכון שמנחם אכן דואג למורים ומשתדל לא לפגוע בהם, אני יודעת את זה, אבל יש לנו גם ניסיונות כאלה באולפן - -

2396: ועד היום גם הצליח.

אסתר פרון: נכון.

אסתר פרון: אני אומרת את הדברים האלה בשבחך.

אסתר פרון: אבל הנקודה פה היא המורים, אבל היא קודם כול התלמידים.

אסתר פרון: צריך לתת לעולים החדשים – הלא מעטים שמגיעים – אפשרות ללמוד.

אסתר פרון: אז אם יש ערים או מקומות ששם יש ירידה, למה לגזור גזרה שווה על כולם?

אסתר פרון: צריך לבדוק את העניינים לגופו של עניין, וההחלטה שצריכה להיות היא שבמקומות שבהם יש עולים וביקוש ייתנו אפשרות למפעל הנהדר הזה.

אסתר פרון: גם לי יש סיפור אישי דומה לסיפורו של חבר הכנסת רן כהן.

אסתר פרון: זה מפעל אדיר.

אסתר פרון: למה להרוס אותו?

אסתר פרון: למה לפגוע באחד המפעלים היותר יפים?

אסתר פרון: אולפן עקיבא אולי דווקא שייך לאלה שיש בהם נימה של דבר פרטי, אבל האולפן עדיין משרת אוכלוסיה בדרכים שאולפן פרטי לעולם לא יעשה.

אסתר פרון: רבותיי, אולפן זה לא "ברליץ".

אסתר פרון: מי שחושב שאולפן זה "ברליץ" לא מבין בכלל מה זאת השכלת מבוגרים.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: מנחם, אתה תשיב בסוף, יהיו עוד התקפות.

אלכס מילר: שלום חברים, אדוני היושב ראש.

אלכס מילר: ישראל-ביתנו רואה פגיעה חמורה בעלייה, וזה מסר לקוי לכל אלה שמתכוונים לעלות לארץ.

אלכס מילר: כשאנשים שומעים שיש קיצוץ של 50% בלימודי שפה הם שוקלים פעמיים אם יש טעם לעלות.

אלכס מילר: כולנו יודעים שהפרמטר החשוב ביותר למציאת עבודה ופרנסה זה השפה.

אלכס מילר: פגיעה בנושא הזה זאת פגיעה במשק של מדינת ישראל, במיוחד כשאנחנו רואים לפי מחקרים שנעשים היום בנושאים שקשורים לאקדמיה, להנדסה ולרפואה, שבעוד כמה שנים יהיה פה מחסור עצום באנשים שאמורים להשתלב במקצועות האלה, ואם הם לא מגיעים לארץ, אז אין לנו, כי המוסד האקדמי לא מצליח להוציא אותם.

אלכס מילר: לדעתי, משרד החינוך צריך לחשוב פעמיים כי אם החינוך ולימודי השפה העברית הם עניין שקשור חד משמעית לחינוך, להוציא את זה מטעמו ולהעביר את זה למקומות אחרים, זה יהיה בסופו של דבר עניין של מיקור חוץ, זה יעבור להפרטה ולקבלני משנה.

אלכס מילר: אנחנו נראה שם אנשים שאין להם שמץ של מושג בנושא לימודים, וזה יהיה כמו כוח אדם שמגייס אנשים לדבר כזה או אחר, ובסופו של דבר הרמה של המבוגרים תהיה רמה של SMS כי אני לא מאמין שאנשים שאין להם ניסיון בחינוך יכולים לעבור דרך חברת כוח אדם וללמד שפה.

אלכס מילר: זה מה שיהיה בסופו של דבר, ככה זה עובד בכל המערכות.

אלכס מילר: לדעתי, צריך להפוך את המדיניות.

אלכס מילר: אני פונה אל מר מנחם כהן כמי שמייצג את משרד החינוך, כי בסופו של דבר זה יבוא.

אלכס מילר: היום יבוא ראש ממשלה אחד שיגיד שנושא העלייה חשוב לי, ואז הוא ישקיע כסף, ומחר יבוא ראש ממשלה שיגיד שהחינוך חשוב לו וישקיע כסף, אבל מאבדים את האנשים שבדרך.

אלכס מילר: אם המדיניות היום היא להגיד שאפשר לקצץ בנושא העלייה בכל המישורים – בוועדת כלכלה היה דיון על ערוץ 9; אנחנו רואים גם בדיונים אחרים בכל הוועדות – יש מגמה כללית לקצץ בנושאים שקשורים לעלייה.

אלכס מילר: מאיפה יהיה לכם כסף לתקציב המדינה?

אלכס מילר: זה יבוא מהאוויר?

אלכס מילר: אם לא יהיו אנשים שיוכלו לעבוד ולהביא מסים למדינה, לא יהיו מסים, לא יהיה תקציב.

אלכס מילר: בשנות ה-90 הייתה עלייה גדולה; כל המשק עלה בגלל העלייה.

אלכס מילר: עכשיו יש בעיה, אנשים יוצאים לפנסיה, אין מספיק צעירים שיבואו ויחזקו את המשק.

אלכס מילר: אז מאיפה יבואו?

אלכס מילר: אנשים לא רוצים לבוא.

אלכס מילר: כמעט כל הזמן המסר שלכם הוא שאין צורך בעלייה.

אלכס מילר: תעשו את הבדיקות שלכם.

אלכס מילר: אני אומר לכם חד-משמעית שאנחנו בישראל-ביתנו לא ניתן לזה לקרות עם כל המשמעויות של זה.

רן כהן: לא תיתנו לזה לקרות, אבל זה קורה.

אלכס מילר: כי עכשיו רק הודיעו, אני לא יכול לצפות מה הם מודיעים.

אלכס מילר: אם הם יודיעו עכשיו שהם סוגרים, אנחנו נעשה את כל המאמצים כדי שלא יסגרו.

מיכאל מלכיאור: אני אגיד לחברי הכנסת שהצטרפו לכאן, אנחנו דנים בנושא במשך שעה ורבע, ונאמרו דברים מאוד חמורים וקשים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו בשלב הסיכומים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לשמוע עוד כמה מורים וכמובן גם את חברות הכנסת שהצטרפו אלינו.

מיכאל מלכיאור: תאמרו דברים ממש בקיצור, כי הדברים מאוד ברורים, לדעתי, וזה לא רק ממפלגת ישראל-ביתנו- -

רן כהן: אתה מתכוון שגם הסיכום די ברור.

מיכאל מלכיאור: - - אני שמח שהגעת וציינת, אבל אני מקווה שכל אחד אחר דואג לא פחות.

מיכאל מלכיאור: כי באמת, הפירוק המוחלט של המדינה מאחריותה גם כלפי צעיריה וגם כלפי מבוגריה וכלפי ההשכלה – זה מסר מאוד שלילי בכל התחום.

אורית נוקד: אני גם קיבלתי פניות פרטניות והבנתי שהדבר נעשה כצעד חד צדדי.

אורית נוקד: לדעתי, בנושא כזה צריכה תמיד להיות הידברות לפני שמבצעים מעשה.

מיכאל מלכיאור: על דברים פסולים לא עוזר להידבר קודם.

מיכאל מלכיאור: אולי אפשר היה לחשוב קצת קודם.

מיכאל מלכיאור: אבל לא היה יוצא טוב גם אם היו מדברים על זה קודם.

רן כהן: היא התכוונה, בצדק, שאם היו מדברים וחושבים קודם, לא היו סוגרים.

אורית נוקד: במיוחד בחגיגות ה-60 למדינות ישראל לסגור את האגף שיש בו גם הנחלת ערכים, פשוטו כמשמעו, זה דבר שמבטא ציונות.

אורית נוקד: לא מדובר רק בלימוד עברית, אלא גם בחגים, בדברים נוספים שמקנים לעולים ומקרבים את העולה לארץ.

אורית נוקד: אני רואה את זה מאוד בחומרה.

אורית נוקד: היו אליי גם פניות מהתנועה הקיבוצית.

אורית נוקד: יש כ-18 קיבוצים שעושים מלאכת קודש.

אורית נוקד: "בית ראשון במולדת" זה גם מפעל שנעשה, וגם כאן, זה קורה ללא שום תיאום.

אורית נוקד: אני פניתי לשרה והבנתי ממנה שהיא מתכוונת לשקול את כל הנושא מחדש.

אורית נוקד: אבל נמצא כאן נציג משרד החינוך.

אורית נוקד: הדבר היה לפני שבוע, ואני לא יודעת מה הוא אמר.

אורית נוקד: בכל מקרה, דעתי מאוד נחרצת:

אורית נוקד: אסור ואוי ואבוי – וגם לא מדובר בסכומים גדולים – שהאגף הזה ייסגר.

אורית נוקד: שלא לדבר על כך שאנחנו מוציאים נשים וגברים שעוסקים בהוראה, למעגל האבטלה.

אורית נוקד: שוב אנחנו נמצאים במצב ש"חזקים, וטוב להם", וחלשים מוחלשים.

מיכאל מלכיאור: דובר בדיוק על הסכומים שהיו במודעות שהסבירו כמה מוסיפים לחינוך- -

שלי יחימוביץ': נאמר הסכום של המודעות?

שלי יחימוביץ': אני בדקתי את זה בוועדת הכספים.

מיכאל מלכיאור: כמה?

שלי יחימוביץ': 9 מיליון שקלים.

מיכאל מלכיאור: כל הסיפור של חינוך מבוגרים זה יותר מזה- -

ברכה לוזון: 40 מיליון שקלים.

מיכאל מלכיאור: חוץ מזה שלא הייתה מילה אחת של אמת במודעות האלה, אבל זה דבר אחר.

ליאורה רותם: אני מנהלת האולפנים בקריות.

ליאורה רותם: רציתי להדגיש שאנחנו עובדים כולנו בחינוך מבוגרים ברמה זו או אחרת שנים רבות.

ליאורה רותם: אני אישית עבדתי בחינוך מבוגרים משנות ה-70.

ליאורה רותם: הידע המצטבר שלנו שמשרד החינוך השקיע בנו כל-כך הרבה שנים בהשתלמויות מעולות, אגף שמתפקד יוצא מן הכלל והנהלה שמתפקדת יוצא מן הכלל, וכולם אנשי מקצוע- -

מיכאל מלכיאור: מנחם, אתה מקבל פה שבחים.

ליאורה רותם: אין לנו אח ורע בידע המקצועי ללמד עברית כשפה זרה.

ליאורה רותם: אף אחד לא יודע כמונו.

ליאורה רותם: את הניסיון שלנו רכשנו בדם.

ליאורה רותם: אם נפוטר ויתחילו עם חברות כוח האדם, שאנחנו יודעים מהו שוק העבדים הזה, אז לא תהיה עלייה ולא תהיה עברית ולא השכלה ולא שום דבר, אבל יהיה "טייטל" שיש משהו כזה.

ליאורה רותם: להרוס את זה זאת מכה אנושה שאין לה תקומה.

ליאורה רותם: לא יוכלו להכשיר מורים בצורה כזאת שוב לעולם.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: חברת הכנסת שלי יחימוביץ', בבקשה.

שלי יחימוביץ': אמא שלי הייתה מורה לפני שהיא יצאה לפנסיה, וב-20 השנים האחרונות שלה היא הייתה מורה באולפן בכפר-סבא.

שלי יחימוביץ': לכן הזדמן לי לראות את העבודה שנעשית שם מקרוב באופן יומיומי.

שלי יחימוביץ': הבית שלנו המה תמיד אנשים צעירים ומבוגרים מאיראן, מצרפת ומארגנטינה ומכל קצווי תבל.

שלי יחימוביץ': לכן נוסף להתנגדות העקרונית שלי להפרטת גוף שהוא יסוד מיסודותיה של מדינת ישראל יש גם הידיעה הברורה מה המשמעות של האולפן, מה הוא נותן למי שעובר דרכו, איזה כור היתוך זה בדרך להיות חלק מהחברה הישראלית, איזה כלים הוא נותן לאנשים שלומדים שם.

שלי יחימוביץ': למדתי את זה לפרטי פרטים מדי יום ביומו.

שלי יחימוביץ': המחיר שהציבור נדרש לשלם עבור הרפורמה של הסתדרות המורים הוא מחיר כבד מנשוא, ואני ארשה לעצמי אפילו להרחיק לכת ולומר שיכול להיות שהוא לא שווה את המחיר, ואני עדינה פה בהגדרה.

רונית תירוש: הוא לא שווה גם בלי קשר.

שלי יחימוביץ': לא הרחקתי לכת.

שלי יחימוביץ': לא יכול להיות שחינוך למבוגרים יופרט.

שלי יחימוביץ': זה דבר מטורף לחלוטין, והוא מזכיר לי במידה רבה את הפרטת המעונות למפגרים, סליחה על ההשוואה.

שלי יחימוביץ': זאת הפקרה של המדינה גם את האוכלוסייה שזקוקה לה ביותר ברגע זה – אוכלוסיית העולים, וגם את אוכלוסיית העובדים באולפנים.

שלי יחימוביץ': בעיניי זה היינו-הך, זה חלק מאותו עניין.

שלי יחימוביץ': מה המשמעות של הפרטת האולפנים או החינוך למבוגרים וההוצאה שלהם למיקור חוץ?

שלי יחימוביץ': זה פשוט להיפטר, כלי אין חפץ, מכל האנשים המקצועיים האלה, שצברו ידע שלא יסולא בפז בקנה מידה בינלאומי, שאין להם אח ורע.

שלי יחימוביץ': יש אפילו הדרכות לתיירים שרוצים ללמוד עברית ומצליחים להשתחל לאולפן.

שלי יחימוביץ': תמיד מדברים על כך ששם גלום כל הידע העצום הזה.

שלי יחימוביץ': אנשים טובים ומסורים שהקדישו את חייהם למקצוע, עם אתוס מקצועי – לזרוק אותם לרחוב, ולהביא במקומם באמצעות מיקור חוץ עובדים דרך חברות כוח אדם או עמותות למיניהן.

שלי יחימוביץ': בטוח יעברו שם סטודנטים שיקבלו 19.95 לשעה, שכר מינימום, וגם לא ישלמו להם זכויות סוציאליות על הדרך.

שלי יחימוביץ': מה אנחנו מרוויחים מהדבר הזה?

שלי יחימוביץ': מה מדינת ישראל מרוויחה מזה?

שלי יחימוביץ': היא גם מאבדת אנשים מיומנים והופכת אותם למובטלים, גם מגבירה את התופעה של עובדי קבלן וגם מפקירה את מי שאמור לעבור דרך האולפנים ולקבל את הבסיס לכניסה לחברה הישראלית.

שלי יחימוביץ': אני מתנגדת למהלך הזה מכל זווית שהיא.

שלי יחימוביץ': אין שום סיבה למהלך הזה, ושום הידברות כאן לא באה בחשבון.

שלי יחימוביץ': הפרטת האולפנים הוא דבר בלתי אפשרי, הוא אנטי ציוני במובן הבסיסי שלו; במובן של הסולידריות של החברה הישראלית כלפי כל רכיביה.

שלי יחימוביץ': אדוני, יושב ראש הוועדה, אני מכירה את עמדותיך בעניין, ואני מציעה שתצא מכאן החלטה הכי משמעותית.

שלי יחימוביץ': אף על פי שיכולותינו דלות- -

מיכאל מלכיאור: לא.

אורית נוקד: דווקא הוכיח היושב ראש שיכולותיו רחוקות מלהיות דלות.

שלי יחימוביץ': אני מציעה שהווטו שיוטל כאן יהיה טוטלי ושתפעיל את כל כובד משקלך.

רונית תירוש: שלי, אני מדמיינת אותך ברדיו, מראיינת את שרת החינוך פרופ' יולי תמיר, ומטיחה בה את כל מה שאמרת עכשיו.

רונית תירוש: תחזרי לשם.

איילת כהן: אני עובדת כ-20 שנה באולפן גורדון בתל-אביב.

איילת כהן: אני רוצה להגיד רק משפט אחד: אנחנו, 300 מורות, לא צריכות לשלם את מחיר הרפורמה במשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מסכימים.

סימה בן דוד: אני מורה באולפני הקריות.

סימה בן דוד: קודם כול, אני מאוד מודה לכם, ייצגתם אותנו נהדר.

סימה בן דוד: אני לא חושבת שהיינו יכולים לבחור חברי כנסת אחרים שהיו יכולים להציל אותנו ברמה הזאת ובצורה המעמיקה והכואבת הזאת.

סימה בן דוד: אני רוצה לקחת אתכם לנקודה של מורה-תלמיד.

סימה בן דוד: לפני 13 שנה עזבתי את ההוראה בתיכון והגעתי לאגף חינוך למבוגרים ואמרו לי ללמד אוכלוסיה מאתיופיה.

סימה בן דוד: אני נכנסתי והייתי בשוק טוטלי.

סימה בן דוד: קודם כול, דיברתי ברצף, ולא הבנתי איך אני מלמדת עולים חדשים; כולם מסתכלים עליי המומים, ואני לא יודעת איך מלמדים.

סימה בן דוד: לאט-לאט התמקצענו והשקעתי מזמני ומרצי, עקבתי אחריהם.

סימה בן דוד: חוץ מללמד אותם את השפה העברית רציתי לראות באלו קשיים הם נתקלים; מה הם עושים בסופרמרקט; הם מגישים את הכסף ומניחים על הקופה.

סימה בן דוד: הם לא ידעו איך לבטא את הדברים שהם צריכים.

סימה בן דוד: הם קנו חומצת מלח, הם השתמשו במרכך במקום בשמפו – מישהו חשב איך ללמד אותם את זה?

סימה בן דוד: יחד עם המנהלת שלי ליאורה רותם יזמנו באולפן הקריות כיתה יישומית, מעין דמי סופרמרקט, וכך נלמד אותם להתערות ולהשתלב בחברה.

סימה בן דוד: אלה דברים כל-כך בסיסיים, מישהו חשב על זה?

סימה בן דוד: אני לא ידעתי איך ללמד.

סימה בן דוד: היום אני חושבת שכל המורים שלנו הם מקצועיים ומומחים.

סימה בן דוד: מעבר לזה, צריך להיות שם כדי לדעת איך מלמדים את השפה הזאת.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: באופן קבוע אני מביא אנשים שאחראים על נושא הגירה בסקנדינביה, והדבר הראשון שהם רואים פה זה האולפנים פה.

מיכאל מלכיאור: זה ברמה עולמית, אחת ההצלחות, ולא פלא שבעוד שתי דקות אנחנו נתחיל לטפל במורשת אליעזר בן יהודה.

שלי יחימוביץ': אולי נגייס את ג'רי סיינפלד לקמפיין?

2396: בהמשך הדברים שהתחלתי לומר קודם והפסקתי.

2396: ראשית, אני לא מכיר אף אחת מהמורות, ואני מעריך שחלק מהן אולי יכולות לענות על הקריטריונים.

2396: כמי שאחראי על כוח האדם בהוראה ועל חינוך מבוגרים אני אומר שרמת המורים באולפנים גבוהה מהרמה הממוצעת של מורים בארץ.

2396: זאת הסיבה שאמרתי לעצור את הכול- -

רן כהן: זאת סיבה לפטר אותם.

2396: לא.

2396: זאת הסיבה שאמרתי לעצור את זה.

2396: למרות הקיצוץ נתתי הוראה לא לפטר אף אחד ולעצור את כל ההליך.

2396: אני אומר את זה באחריות מלאה.

2396: הם ברמה יותר גבוהה ממורים אחרים.

2396: שנית, אמר לי חבר הכנסת רן כהן שאמר לו מישהו שיש צפי שאולי תהיה ירידה בעלייה.

2396: זה לא משנה את הצורך.

2396: עדיין כדי לקלוט את כל העולים שהגיעו עד היום- -

מיכאל מלכיאור: זאת תקווה או תחזית?

רן כהן: אמרו לי שהתחזית- -

מיכאל מלכיאור: זאת לא תקווה, אתה אומר.

רן כהן: לא.

רן כהן: אמרו לי בכירים מאוד במשרד החינוך.

2396: אחד קם בבוקר מרוצה.

2396: אשתו שואלת אותו למה הוא מרוצה, הוא אומר לה שהוא חלם שהוא רב.

2396: למחרת הוא רוצה שחסידים יחלמו.

2396: אז פה מישהו חלם שהעולים לא באים, אבל הם לא חלמו, ואנחנו מקווים שהם חלמו שהם כן יבואו.

2396: אבל גם אם הם לא באים זה לא משנה את הצורך.

2396: דבר נוסף, באשר להפרטה.

2396: אני לא בטוח שיהיה לנו תקציב, יש לי הוכחה שזה- - -

מיכאל מלכיאור: זה נכון לגבי כל ההפרטות שנעשו פה.

מיכאל מלכיאור: הבעיה היא שלא תמיד חושבים אם זה ניהל את התקציב.

2396: אני גם יכול לדמיין איזה עמותות יזכו בהפרטה, ואיזה אינטרסים יהיו להן.

מיכאל מלכיאור: שכנעת אותנו.

2396: לכן לא תהיה הפרטה, לדעתי.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם.

מיכאל מלכיאור: קודם כול, מנחם, סוף מעשה במחשבה תחילה.

מיכאל מלכיאור: גם אם נצליח לעשות מה שנשתדל לעשות, הדבר הזה כל-כך פסול.

מיכאל מלכיאור: דרך קבלת ההחלטות, דרך הוצאות הדברים מכניס את כל המערכת ואת המורים ללחץ, קודם כול בעניין הביטחון התעסוקתי הבסיסי.

מיכאל מלכיאור: מורים השקיעו כל חייהם בלימוד ובהשתלמות.

מיכאל מלכיאור: זה מכניס את כולם לחרדה בצורה גורפת – את החברה הישראלית ואת העולים הפוטנציאליים.

מיכאל מלכיאור: זה מסר ברור לגמרי – אנחנו מתפרקים; הממשלה מתפרקת מאחריותה לחינוך מבוגרים בכלל ולעולים החדשים בפרט.

מיכאל מלכיאור: זה המסר שיוצא.

מיכאל מלכיאור: זה בלתי נסבל, פשוט לא נקבל את זה.

מיכאל מלכיאור: אני שומע טונים שאתה משתדל, בסדר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד לך חד-משמעית: אנחנו לא נסבול, נעשה כל מה שהבית הזה צריך לעשות, וזה מקיר לקיר כי שמענו תיאורים דרמטיים פה מישראל-ביתנו ועד חד"ש.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שהמסר עובר.

מיכאל מלכיאור: זה מקיר לקיר.

מיכאל מלכיאור: לא נאפשר לא 30% קיצוץ ולא 40% ולא 10% קיצוץ.

מיכאל מלכיאור: זה מנוף חברתי מובהק וחייבים לחזק אותו.

מיכאל מלכיאור: חייבים לזכור שלא אולפני ההמשך ולא אולפני הבסיס ייסגרו – לא נאפשר את זה.

מיכאל מלכיאור: אי-אפשר לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: על גבם של הכי חלשים שוב רוצים להעביר מסר אחרי שיש התחייבות מפורשת שהרפורמה לא תעלה במשרה של אף מורה בישראל ולא תעלה במחיר חינוכי מובהק אחר.

מיכאל מלכיאור: זה פשוט - -

רן כהן: זוועה.

רן כהן: מותר להגיד את המילה "זוועה".

מיכאל מלכיאור: זוועה, אני מאמץ את מה שאמרת.

מיכאל מלכיאור: לא נאפשר לא להעביר למשרד הקליטה, לא הפרטה – בשום אופן לא.

מיכאל מלכיאור: אין מדינה יותר.

מיכאל מלכיאור: אז מה אנחנו חוזרים לשטייטעל?

מיכאל מלכיאור: פעם רצינו להיות יודנשטט- -

דב חנין: היום אנחנו "יודנשטייטל".

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לחזור להיות, כי זאת המשמעות של ההפרטה בכל התחומים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מטפלים עכשיו בהרחבה במערכת הבריאות לילד, ומה קורה בבתי-הספר – סיפורי זוועה כל יום מכיוון שקודם מחליטים על הפרטה, למה?

מיכאל מלכיאור: כי זאת האידיאולוגיה, זאת הציונות החדשה.

מיכאל מלכיאור: זה הפוסט-ציונות, האנטי ציונות.

מיכאל מלכיאור: אין בין זה לבין ציונות שום קשר.

מיכאל מלכיאור: אני יודע שאתה לא הכתובת, אבל אני סומך עליך שאתה מעביר את הדברים כהווייתם.

מיכאל מלכיאור: נדאג שזה יגיע לראש הממשלה, לשר האוצר ונשלח את זה גם לשרת החינוך.

מיכאל מלכיאור: לא נסבול את זה, לא נאפשר את זה, וזה לא יתקיים.

מיכאל מלכיאור: יש כאן חברי כנסת שהם גם לא חברי הוועדה, והם יעמדו מאחורי ההחלטה הזאת.

מיכאל מלכיאור: לא נאפשר את זה.

מיכאל מלכיאור: גם דרך ההתנהלות נותנת הרגשה של התקפלות של המדינה.

מיכאל מלכיאור: כמה שיותר מהר תתקנו את זה ותוציאו את זה מהמילון שלנו פה, גם של התקציבים של משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: גם המחשבה; המשרד היה צריך להגיד שהוא רוצה שיהיה אצלו יותר חינוך.

מיכאל מלכיאור: יש לנו מאבק מה קורה עם הפעוטונים.

מיכאל מלכיאור: זה היה צריך לעבור, אבל לא נצליח עכשיו בגלל האילוצים הפוליטיים.

מיכאל מלכיאור: אבל צריך להחזיר את החינוך למשרד החינוך, לא להגיד שנוציא הכול החוצה ונבטל הכול.

מיכאל מלכיאור: אף פעם זה לא היה הכיוון של שרי החינוך השונים.

מיכאל מלכיאור: לא היה כדבר הזה, ואנחנו לא נאפשר שזה יקרה גם עכשיו.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה לכם.

מיכאל מלכיאור: הישיבה הבאה בעוד 2 דקות.