ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 461, 2008-01-16 09:00

גלעד ארדן: בוקר טוב לכולם.

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר היום הצעת חוק הגנת הצרכן תיקון – הגבלת זמן המתנה ופיצוי לדוגמה), התשס"ח- 2007, של חבר הכנסת דוד טל ושלי.

גלעד ארדן: הצעת החוק עברה בקריאה הטרומית במליאת הכנסת ביום 28 לנובמבר 2007.

גלעד ארדן: קיימנו בה כבר דיון אחד ב-12 לדצמבר 2007, וזה הדיון השני שאנחנו מקיימים במגמה להצביע עליה היום להכנתה לקריאה ראשונה.

גלעד ארדן: לפני שאני פותח את הדיון, אני רוצה לומר מספר דברים.

גלעד ארדן: אני ראיתי את ההצעה שהעביר משרד התמ"ת.

גלעד ארדן: אני חייב לומר שהיא לחלוטין לא מקובלת עליי.

גלעד ארדן: זאת גם לא ההבנה - לפחות לפי מיטב הבנתי - שאני הגעתי אליה בשיחות אז עם מר קמחי הממונה על הגנת הצרכן, ואני אסביר למה אני מתכוון.

גלעד ארדן: כל המהות של ההצעה הזאת נועדה לשנות את המצב שהתקנות בעבר יצרו, ולתקן אותו לטובת הצרכן.

גלעד ארדן: גם המשרד היה מודע לכך שקיימת היום בעיה בשוק בתחום מתן השירות בזמן האחריות.

גלעד ארדן: אלא מאי?

גלעד ארדן: המשרד ביקש ממני שגם ייכנס סעיף הסמכה להתקין תקנות גם בעניין השירות שניתן לא בתקופת האחריות שהחוק היום מחייב, אלא באחריות נפרדת שמוכרים אותה, או באחריות נוספת.

גלעד ארדן: בשיחה בינינו לא הובן שהחוק יבוטל, וכל מה שיישאר מהחוק זה סעיף להסמיך תקנות.

גלעד ארדן: זה לא הגיוני שההבנה בינינו תהיה לבטל את החוק שמהותו בכלל בפיצוי לאדם שמאחרים לו מספר שעות, והחוק יאמר שהשר יכול להתקין תקנות לגבי תחום אחריות נוסף, ולהחיל גם עליו את המודל שקיים היום בתקנות, כיוון שהמודל שקיים היום במודל לדעתי לא נותן מענה לצרכנים.

גלעד ארדן: אני אסביר למה אני מתכוון.

גלעד ארדן: כאשר היום כתוב בתקנות שאדם שיש לו שירות במסגרת האחריות הרגילה שהחוק מחייב בשנה הראשונה, היצרן או היבואן יכול לדחות שלוש פעמים את מועד הגעת הטכנאי.

גלעד ארדן: נניח שהוא צריך להגיע לתקן תוך שבוע, והיום התקנות מאפשרות לו לדחות שלוש פעמים את ההגעה שלו.

גלעד ארדן: כלומר, תיאורטית על פי התקנות האלה יכול היצרן או היבואן "לתקוע" אותי בבית על מוצר שהתקלקל בתקופת האחריות שלוש פעמים שעתיים - בן אדם כבר לא מגיע כמה שעות לעבודה.

גלעד ארדן: שלוש פעמים הוא יכול להשאיר אותי בבית, ובכל פעם בפעמיים שהוא דוחה את ההגעה שלו אין לו גם חובה להודיע לי מראש שום פרק זמן מסוים.

גלעד ארדן: זאת אומרת, יכול להיות שאני כבר מחכה בבית, ואז הוא מודיע לי.

גלעד ארדן: אני מפנה אתכם לסעיף 11(ג) לתקנות: "בכל מקרה של איחור בביקור הטכנאי, יודיע על כך היצרן לצרכן, ויתאם איתו מועד חדש לביצוע התיקון בתוך פרק הזמן שנקבע לתיקון הטובין על-פי תקנה 10.

גלעד ארדן: איחד הטכנאי למעלה מפעמיים ברציפות, יראו את היצרן כפי שהפר את חיוביו...".

גלעד ארדן: כלומר, תיאורטית על פי התקנות הקיימות - ואני חושב שגם אתם לא כל כך שבעי רצון מהנוסח הזה, אני מקווה לפחות - היצרן יכול להשאיר אותי בבית שלוש פעמים, ובכל פעם להודיע לי ברגע האחרון שהוא לא מצליח להגיע.

גלעד ארדן: למעשה, הצעת החוק שלי ושל חבר הכנסת דוד טל, נועדה לשנות את המצב הזה באופן מהותי, ולהגיד שאם המוצר התקלקל בשנת האחריות אז לא אני זה שצריך לשאת.

גלעד ארדן: אני מבין שצריך לאפשר לו איזשהו זמן הגעה סביר.

גלעד ארדן: אנחנו חשבנו ששעתיים שנקבע זה זמן הגעה סביר.

גלעד ארדן: אפשר להתווכח האם חצי שעה איחור שמעל זה כבר צריך לשלם פיצוי, זה מוגזם לדרוש, ואולי צריך להגדיל את זה ללפחות שעה או שעה וחצי - זה כן.

גלעד ארדן: אבל, לשנות את המודל שהצעת החוק מציעה זה לא תיאום.

גלעד ארדן: למעשה, זה להוריד את הצעת החוק ולייצר חוק חדש.

גלעד ארדן: זו עמדתי, ואני אשמח לשמוע.

גלעד ארדן: אולי לא הבנתי נכון את מה שהעברתם לוועדה.

חנה טירי: כשאנחנו ראינו את הצעת החוק נושא האיחורים של טכנאים באמת בכל מקום שבו נדרש תיקון על-ידי טכנאי, זה דבר שמבחינתנו היה צריך להסדיר אותו.

חנה טירי: ראשית, אנחנו סבורים שההסדרה מהסוג הזה היא נכונה להופיע בתקנות, מכיוון שמדובר בהסדרה ספציפית.

חנה טירי: לא מדובר פה בהסדר ראשוני, מדובר פה בהסדר משני.

חנה טירי: לכן חשבנו שכנקודת מוצא, ההסדרה הראויה צריכה להיות בתקנות.

חנה טירי: אם אדוני סבור שההסדרה שקבועה היום בתקנות היא לא הסדרה ראויה, אז זו סוגיה אחרת שאולי צריך לדון בה, ולשקול תיקון התקנות הקיימות היום.

חנה טירי: סך הכול, היו לתקנות האלה חבלי לידה מאוד ארוכים.

חנה טירי: הן אושרו בוועדת הכלכלה.

חנה טירי: התקנות לפי הבנתי הן מחייבות את הטכנאי לתאם מועד עם הצרכן.

חנה טירי: אסור לו לאחר איחור שהוא מעל לשעתיים, ובכל מקרה של איחור הוא צריך להודיע לצרכן.

גלעד ארדן: מה זאת אומרת "אסור לו"?

גלעד ארדן: מותר לו.

גלעד ארדן: מותר לבטל את הגעתו בכלל, פעמיים אפילו.

חנה טירי: מותר לו פעמיים.

חנה טירי: אבל, אם בפעם השלישית הוא מאחר מבחינתנו זאת הפרת החיובים.

חנה טירי: כלומר, אומרים שאם בפעם הראשונה הוא אחר אז זה יכול להיות.

חנה טירי: בפעם השנייה זה גם יכול להיות.

חנה טירי: אבל, בפעם השלישית זה כבר לא יכול להיות, וזאת הפרה.

גלעד ארדן: בסדר, שלוש פעמים בשבוע.

חנה טירי: שוב, מדובר בתקנות שעברו בוועדה ואושרו כאן.

חנה טירי: אם חושבים שההסדרה שקבועה היום בתקנות היא לא ההסדרה הנכונה, אפשר לשקול לשנות את ההסדרה.

חנה טירי: לעניין הצעת החוק - בהמשך למה שאמרתי שאנחנו כעמדת ממשלה סברנו שההסדרה שקבועה בהצעת חוק של היושב ראש, ראויה יותר להיות מוסדרת בתקנות.

חנה טירי: בנוסף, ראינו שההצעה מדברת על דבר נוסף שבאמת לא קיים היום בחוק, והוא הסדרה של תיקונים של טכנאים מקום שלא מדובר בתקופת האחריות.

חנה טירי: וגם את זה מבחינתנו היה חשוב להסדיר.

חנה טירי: כשאנחנו אמרנו שהממשלה תומכת בכפוף לתיאומי נוסח, התכוונו - בואו נרחיב את הסעיף שמחייב את היצרן ואת היבואן לתת שירות לאחר מכירה, או אפילו שלא לאחר מכירה, או אם מדובר בשירות ארוך טווח, ונרחיב את זה שלא יחול רק על תקופת האחריות, כי התקנות היום והסעיף המסמיך חלים אך ורק על תקופת האחריות.

חנה טירי: זאת אומרת, על המישור, החובה.

חנה טירי: כלומר, אתה חייב לתת שירות לאחר מכירה לתקופה של שנה, או לתקופות אחרות כפי שנקבע בתקנות.

חנה טירי: ולכן אמרנו, הנושא של הגעת טכנאי ושל איחור טכנאי יכול להיות נכון - זאת אומרת, קביעת הוראות מחייבות בעניין הזה - גם כשמדובר במישור הוולונטארי.

חנה טירי: זאת אומרת, אני צרכן, תמה תקופת האחריות, ואני רוצה להמשיך את האחריות.

חנה טירי: אני רוצה לקנות אחריות מעוסק אחר, או מהיצרן שממנו קניתי את הטובין.

חנה טירי: אני קונה שירות, אני חותם על חוזה למתן שירות.

חנה טירי: אנחנו אומרים פה - ההסכמה של הממשלה, ואנחנו לא חושבים שטעינו מבחינת ההבנה שלנו את ההסכמה שאנחנו מסרנו בוועדת השרים, זה שנקבע סעיף מסמיך, נרחיב את הסמכות של השר לקבוע הוראות גם למישור הוולונטארי.

גלעד ארדן: זה בסדר.

חנה טירי: זה מה שאני אומרת.

חנה טירי: לכן, בתקנות ייקבעו ההסדרים.

חנה טירי: אם צריך לתקן הסדרים שקבועים היום בתקנות אז יכול להיות, אנחנו נשקול.

חנה טירי: אנחנו לא חשבנו שאדוני היושב ראש סבור שההסדרים שקבועים בתקנות הם לא טובים.

חנה טירי: אנחנו יכולים לשקול את הנושא, לחזור חזרה למשרד ולחשוב אם באמת יש מקום לתקן את תקנות כמו שהיום.

חנה טירי: בנוגע לתקנות החדשות שאנחנו נקבע בנוגע למישור הוולונטארי, אני סבורה שהן חייבות להיות קוהרנטיות לתקנות שקיימות היום.

חנה טירי: אם תהיה החלטה אחרת בוועדה, אז כמובן שבזמן התקנת התקנות אנחנו ניקח את זה בחשבון, וזה ממילא יבוא לאישור הוועדה.

חנה טירי: לא תרצו - לא תאשרו את זה.

גלעד ארדן: דרך אגב, ברמת הראוי אני חושב ש-30% או 40% מהחוקים שעוברים בכנסת, היו יכולים להיות מוסדרים בתקנות.

גלעד ארדן: אני לא בא בטענות לשר כזה או שר אחר.

גלעד ארדן: השרים מאוד עמוסים, ודברים בממשלה לא תמיד מתקדמים בקצב שאנחנו רוצים.

גלעד ארדן: זה לעיתים גורם לכך שחקיקה פרטית מביאה נושאים בחוקים שהיו יכולים להיות מוסדרים בתקנות.

גלעד ארדן: אבל, אי אפשר בכל פעם שתבוא הצעת חוק כשכחוק כמובן גובר על תקנות, אז יאמר השר.

גלעד ארדן: גם ועדת השרים בדרך כלל לא מקבלת את הטענה הזאת, אלא אם כן זה באמת נושא מובהק, מובהק, מובהק, שזה מבייש אפילו להגיד שהוא יהיה בחקיקה ראשית.

גלעד ארדן: למה אני חשבתי שזה כן צריך להיות בחקיקה ראשית?

גלעד ארדן: אל"ף, כיוון שחקיקה ראשית הציבור יותר שומע ויותר חשוף לה בדרך כלל מתקנות.

גלעד ארדן: בי"ת, כיוון שבהחלט יש כאן מודל ייחודי שמשרד המשפטים בוודאי תומך בו מאוד שקובע איזשהו פיצוי.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם לקרוא לו פיצוי עונשי או פיצוי סטטוטורי, קבוע מהיצרנים/היבואנים לצרכן.

גלעד ארדן: ולכן חשבתי שמן הראוי שדבר כזה יוסדר בחקיקה ראשית.

גלעד ארדן: לשם האיזון המשפטי אני אומר שאני מוכן גם לקבוע את החוק הזה כהוראת שעה לשנתיים-שלוש, ולקבוע מסלול של הארכה כדי לבחון כיצד זה פועל.

גלעד ארדן: אבל, ההצעה שלכם, ושל משרד המשפטים, שוב הפעם להפנות את האזרח שאיחרו לו בעוד שעה-שעתיים לבית המשפט, היא הפנייה שאני חושב שגם אתם יודעים בליבכם פנימה, שהיא תיעקר את החוק הזה.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, אדם לא ילך להתמודד מול "אמפא" או מול "תדיראן" בבתי משפט למרות שנעשה לו עוול וזה מאוד מרגיז ומעצבן, וגם לא הוגן, וגם הוא הפסיד על זה שעות עבודה.

גלעד ארדן: זה הרבה יותר סביר להטיל את העול הזה על החברות, ולדרוש מהן את הסטנדרט הזה ושהן יחששו שתהיה חובה כזאת.

גלעד ארדן: אם הן לא יעמדו בחובה הזאת, וגם לא ישלמו לו את הפיצוי שהחוק קובע - הפיצוי הזה נקבע בערך על פי השכר הממוצע חלק ימי עבודה, חלקי חצי יום עבודה, זה בערך שזה אמור לייצג, הנזק הממוצע שייגרם פה.

גלעד ארדן: הרי גם יכול להיות שהשאירו בבית עורך דין שמרוויח הרבה יותר, ויכול להיות שגם השאירו בבית מישהו שמרוויח הרבה פחות.

גלעד ארדן: אבל, אני חושב שהסכומים הם סכומים סבירים, לא גדולים מידיי.

גלעד ארדן: אם החברה תסרב לפצות אותו והאדם יגיע למצב כזה שהוא גם יתבע אותם בבית משפט, החברה תיקח בחשבון שהסיכון שלה בבית המשפט יכול להיות הרבה יותר גבוה.

גלעד ארדן: מבחינתי, תכניסו את זה למסלול של פיצוי לדוגמה אם הם אילצו אותו להגיע לבית המשפט.

גלעד ארדן: זה נורמה שאני חשבתי שהיא הנורמה הראויה.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני חשבתי שאנחנו רואים את זה בעין בעין, חוץ מזה שאתם רציתם גם הסמכה לתקנות.

גלעד ארדן: בשום מצב לא הבנתי, לא אני ולא השותף - ובדקתי את זה עם דוד טל - שההסמכה באה בכלל במקום כל הדבר שנקבע פה בחוק.

גלעד ארדן: מה שאני מבקש הוא שאנחנו נעביר את זה בהכנה לקריאה ראשונה.

גלעד ארדן: אם אתם רוצים להביא את זה מחדש בוועדת שרים לחקיקה, אני אחכה עם המשך החקיקה.

גלעד ארדן: יכול להיות שתחליטו שאתם כן תומכים במה שיצא מכאן בהכנה לקריאה ראשונה.

גלעד ארדן: תביאו את זה מחדש לממשלה, ונראה מה עמדת הממשלה בנושא הזה.

חנה טירי: לא ברור לי כל כך מה יעלה עכשיו לקריאה ראשונה, הנוסח של הממשלה - - -

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: קודם כל, אני עוד רוצה לשמוע.

גלעד ארדן: אני אומר לך מה אני שואף, אני אשמע עוד.

גלעד ארדן: אולי יגיעו עוד חברי כנסת, ונראה מה אני אעלה כאן להצבעה בתום הדיון.

גלעד ארדן: העוזר שלי נפגש עם נציגי היבואנים, וחלק מההערות אני מוכן לקבל.

גלעד ארדן: למשל, הגדלת האיחור הנדרש לצורך קביעת הפיצוי מחצי שעה ושעה, לשעה ושעתיים.

גלעד ארדן: אני מניח שהם יאמרו את דברם.

גלעד ארדן: יש כאן הערות, ותשמעו אותן גם אתם, ותעשו אולי הערכה מחודשת של הנושא.

חנה טירי: בסדר, אבל רק כמה מילים לעניין הפיצוי לדוגמה, לעניין הסעיף השני שלא התייחסנו.

חנה טירי: בוועדת שרים ההסכמה שלנו היתה לקבוע את הנושא שאתה רצית לקבוע לו איזשהו הסדר אזרחי נוקשה יותר, לקבוע את זה כחלק ממה שנקבע, מה שעבר בוועדת הכלכלה לעניין הפיצוי לדוגמה.

חנה טירי: כלומר, לקבוע הפרה נוספת.

חנה טירי: אנחנו לא מכירים במשפט הישראלי דוקטרינה כזאת שנקראת פיצוי סטטוטורי, ואולי חברתי ממשרד המשפטים תוכל להאריך בזה.

חנה טירי: מבחינת הצרכן, הוא לטעמנו ממילא יצטרך להגיע לבית משפט.

חנה טירי: העוסקים לא יוציאו מיוזמתם כסף מהכיס, וישלמו לצרכן כל פעם שהם מאחרים.

גלעד ארדן: למה הנחת העבודה שאם חברה איחרה בשעתיים מעבר לשעתיים, כלומר היא הגיע בערך ארבע שעות אחרי השעה שאמרו לו לחכות בבית, והיא צריכה לשלם על זה 300, או 500 או 600 שקלים, שהיא תעדיף להגיע לבית המשפט?

חנה טירי: אנחנו במשרד מטפלים בתלונות, ואולי מר קמחי יוכל להאריך.

חנה טירי: יש הרבה תלונות של עוסקים שלא פועלים בהתאם להוראות החוק.

חנה טירי: יש סמכות לבטל עסקאות, הם לא מבטלים.

חנה טירי: ברגע שהצרכן רוצה לבטל עסקת מכר מרחוק, תוך 14 יום יש לו זכות.

חנה טירי: עוסקים רבים לא עושים את זה.

חנה טירי: אנחנו רואים מה המצב בשטח מבחינת התלונות הצרכניות שלנו, ואנחנו סבורים שכעיקרון הצרכנים - - -

גלעד ארדן: אם באמת אתם מודעים לכך שיש בעיית שירות שהעוסקים לא עומדים בחובותיהם אולי זה דווקא מחזק את הצורך בלחשוב על מודלים חדשים.

חנה טירי: אנחנו סבורים שהמודל של פיצוי לדוגמה הוא מודל ראוי.

גלעד ארדן: האם זו עמדה משפטית או עמדה צרכנית?

גלעד ארדן: כלומר, יכול להיות שהוא חושב אולי אחרת ממך, ואת אומרת את זה בגלל המודל המשפטי שהוא לא מוכר?

יצחק קמחי: אנחנו לא חושבים שונה.

יצחק קמחי: קודם כל, אני מברך על כל יוזמת חקיקה שתבוא ותשפר מצב קיים, וזה ללא יוצא מהכלל.

יצחק קמחי: אבל, בואו כרגע לא נציג אותנו כאנטי צרכניים באיזושהי צורה.

גלעד ארדן: לא הצגתי אתכם, חס וחלילה שלא יובן לא נכון.

גלעד ארדן: אני חושב שאתם כבולים בכל מיני דברים שאני פחות כבול אליהם.

יצחק קמחי: להגיד לך שהתקנות שישנן הן פסגת האושר, אז הן לא.

יצחק קמחי: לצערי, חלק מהכבילות שהיינו כבולים בהם זה כבילות שהוועדה כבלה אותנו בתקנות האלה, ויש פה אנשים עם זיכרון היסטורי.

גלעד ארדן: התקנות האלה אכן אושרו בוועדה, ואני באמת בא בטענות גם לאישור של הוועדה לנוסח.

יצחק קמחי: לכן אני אומר שההתלהבות שלי מהן היא לא רבה.

יצחק קמחי: אלה משמאלך יכולים לספר לך חוויות בעניין מה עברנו נושא הזה בתקנות האלה כאן, וגם כמה כבילות שכבלו אותנו בתקנות האלה.

גלעד ארדן: מתי הן עברו כאן?

יצחק קמחי: הן נכנסו לתוקף בספטמבר 2006, והן עברו שישה חודשים קודמים, במרץ 2006.

יצחק קמחי: זה שנה וחצי.

יצחק קמחי: זה לא איזשהו משהו שנשמר, ויש לנו איזה ניסיון גדול איתו.

יצחק קמחי: עם זאת, אנחנו נשמח לכל דבר שישפר כפי שאמרתי.

יצחק קמחי: אדוני, אני לא תמים, ואני מתאר לעצמי שגם אתה לא כזה תמים שהטכנאי ייתן מכיסו 600 שקל לצרכן, ועכשיו יתחיל לתקן את המכשיר.

יצחק קמחי: אם אתה חושב שזה קורה, אז תרשה לי לומר בכנות שזה לא יקרה.

יצחק קמחי: אני מאוד אשמח לשמוע את ראובן קמחי שיגיד גם הוא שזה מייד יקרה, והם נורא ישמחו לעניין.

יצחק קמחי: אני הראשון שיברך על כך.

יצחק קמחי: אבל, אני לא חושב שזה מה שהולך לקרות.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני גם לא שמעתי עד היום שכל עברייני התנועה אומרים לך שאיך שהם עוברים באדום, הם מייד רצים ומשלמים את אלף השקלים.

גלעד ארדן: עוד לא שמעתי שזה קורה.

יצחק קמחי: זו בדיוק הנקודה שהגברת טירי העלתה, כי בכל מקרה כדי לגבות את הכסף הזה שהצרכן זכאי לו - והוא לא צריך לבזבז את זמנו, ואנחנו מסכימים על כך - הוא יצטרך להגיע לבית משפט כדי לאכוף את זה, כי אני לא מכיר מנגנון אחר שאוכף זאת במדינה.

יצחק קמחי: אני לא יכול להגיד למישהו תשלם והוא ישלם.

יצחק קמחי: המנגנון שאוכף זאת הוא בית המשפט.

גלעד ארדן: לפני שלושה-ארבעה שבועות קיימנו כאן דיון על התקנות שהשר שלכם רוצה לקדם על השבת הכסף בגין מוצרים.

גלעד ארדן: זה סוג של השבת כסף שנגרם לי בשל ביטול הזמן שלי.

גלעד ארדן: המהות היא אותה מהות, זו בדיוק מהות העניין.

יצחק קמחי: זו לא אותה מהות, כי פה יש משהו שהוא עונשי, ופה יש משהו של השבת המצב לקדמותו.

יצחק קמחי: כאן אתה מבקש פיצוי על כך שנגרם לך נזק, ופה אתה שילמת עשרה שקלים, ואתה מקבל חזרה עשרה שקלים.

רוני נויבאור: זה אפילו לא פיצוי על השבה, כי אתה יכול לתבוע בנוסף גם את הפיצויים.

רוני נויבאור: אם אתה רופא ועלות הזמן שלך היא יקרה, אז אתה יכול להגיד שהוא חייב לך פיצויים בגלל שהוא הפר את החוק, והוא חייב פיצויים בין אם מטעמים נזיקיים או חוזיים – זה לא משנה – התרופות הן אותן תרופות.

רוני נויבאור: הוא ישלם את ה-700 שקל שזה שני המטופלים שהוא דחה, פלוס האקסטרה שקובעים כאן.

רוני נויבאור: זה עונשי.

רוני נויבאור: אין ספק שזה עונשי, ולכן זה חריג.

רוני נויבאור: כשאני קראתי את הסעיף אני לא הבנתי שמה שהיושב ראש סבור שבסופו של דבר העוסקים ישלמו את זה בלי מחלוקת.

גלעד ארדן: אני אשמח מאוד אם הם ישלמו את זה.

גלעד ארדן: אם לא – יגיעו לבית משפט.

רוני נויבאור: נכון, אנחנו גם נשמח.

רוני נויבאור: לצערנו, על דברים הרבה יותר טריוויאליים כמו החיובים של שתי אגורות הם לא מחזירים, ואני בספק אם הם ישלפו את 300 השקל, ויתנו.

רוני נויבאור: אבל, נעזוב את העניין העובדתי.

רוני נויבאור: העניין הטכני – מבחינתנו אין לי כמשרד המשפטים בעיה שיהיה כתוב סכום נקוב אם אדוני רוצה.

רוני נויבאור: אדוני רוצה שננקוב 300 שקל, ננקוב 300 שקל.

רוני נויבאור: אם זה שזה תלוי בשיקול דעת בית משפט זה נראה לך מחליש את הצרכן, שלא יהיה תלוי בשיקול דעת בית משפט.

גלעד ארדן: זה לא מחליש את הצרכן, זה מעקר את החוק מתוכן.

רוני נויבאור: אין לי קושי שזה לא יהיה בשיקול דעת בית משפט, ומרגע שהוכח שהופר חיוב ונניח העוסק לא חולק על זה, והוא מודה שהטכנאי שלו באמת באיחור, והוא באמת מוכן לשלם מכיסו, ואם כל מה שמפריע זה שהסכום בשיקול דעת בית משפט, אין לי בעיה לכתוב שתג המחיר הוא 300 שקל להפרה כזאת.

רוני נויבאור: הקושי שלי הוא שכשזה יבוא לבית משפט אז אנחנו נתנו לבית המשפט סמכות עד 10,000 שקלים, ולכן נתנו את בשיקול דעת בית משפט לפיצוי לדוגמה שזה פיצוי עונשי.

רוני נויבאור: זה המבנה שאנחנו מכירים, כי אנחנו אמרנו ברגע שזה ייגרר לבית המשפט לתביעות קטנות, ועל זה בדרך כלל אנחנו חושבים שמדובר, אז אנחנו רוצים שלבית המשפט תהיה סמכות לפסוק פיצויים יותר גבוהים.

רוני נויבאור: אם הרצון הוא לבוא ולומר שהוא יוציא את תג המחיר, אני צריכה לקחת את זה הביתה למשרד המשפטים ולברר את העמדה עם כל האנשים שמתעסקים בדברים האלה.

רוני נויבאור: אבל, בשורה התחתונה, לדעתי זה מחליש כי הוא הרי לא ייתן את 300 השקלים האלה, והיה עדיף שהצרכן ילך ויממש זכויותיו בבית משפט.

גלעד ארדן: נניח שיש מצב שאין מחלוקת, והוא באמת איחר בשעה וחצי מעבר לשעתיים, ונניח שאנחנו קובעים שמגיע לו 300 שקלים, והחברה מסרבת לשלם את זה.

גלעד ארדן: היא קיבלה דרישה על 300 שקלים, אבל היא גם יודעת שאם הוא ייקח אותה לבית המשפט והיא גם תפסיד בבית המשפט, זה גם יכול להגיע עד 10,000 שקלים, כי זה ייכנס גם לפיצוי דוגמה.

גלעד ארדן: בדיוק כמו שאם בקופה היה כתוב 20 שקלים, ועל המדף היה כתוב 10 שקלים, ויסרבו להחזיר לו 10 שקלים, דרך אגב למרות שהמחיר על המדף היה טעות, ולמרות שהמחיר בקופה מייצג באמת, והספק קנה ב-15 שקל את המוצר, את מכריחה אותו להחזיר לי 10 שקלים.

גלעד ארדן: אם הוא לא יחזיר לי את ה-10 שקלים שהם הפער בין המדף לבין זה, ואני אאלץ ללכת בית המשפט, הוא גם יוכל לשלם לי עד 10,000 שקלים.

גלעד ארדן: זה אותו מסלול בדיוק כמו הפיצוי לדוגמה, מה ההבדל ההגיוני?

רוני נויבאור: זה לא אותו מסלול.

גלעד ארדן: את דיברת על זדון, אני קראתי שוב את הפרוטוקול של הדיון הקודם.

גלעד ארדן: מחיר המדף לא משקף בהכרח שום זדון של העוסק.

גלעד ארדן: יכול להיות שהיה מישהו שטעה כשהוא הדביק, אלא שרק את רוצה לגרום להם לנורמה של זהירות כשהם קובעים מחירים על המדף, ושלא תהיה הטעיה.

גלעד ארדן: זה בדיוק לגבי נורמת השירות שאני רוצה לבקש מהחברות שכאשר הן מחויבות לנורמות שירות, אז גם הציבור ידע מהן נורמות השירות שהן מחויבות לתת.

רוני נויבאור: ההבדל בין מדף-קופה - ואדוני ישים לב למה שאמרתי גם בישיבה הקודמת, וזה גם מה שהוסכם בין משרד התמ"ת כשהוכן הפיצוי לדוגמה - זה אין פיצוי לדוגמה על הבדל מדף-קופה.

רוני נויבאור: כלומר, אם הצרכן מגיע לקופה ומסתבר שהמחיר על המדף היה לא זהה, ומן הסתם נמוך יותר מהמחיר שיש בקופה, אז על זה כשלעצמו לא מקבלים פיצוי עונשי.

רוני נויבאור: פיצוי עונשי ניתן מרגע שאותו צרכן הלך לקופה וביקש את ההשבה.

רוני נויבאור: מרגע שההשבה לא ניתנה לו, אז אנחנו באים ואומרים שעל ההפרה הזאת אנחנו נותנים.

גלעד ארדן: זה לא בהכרח השבה.

רוני נויבאור: אם הוא אומר לקופאית בקופה: שימי לב שהמחיר שלך בקופה הוא גבוה יותר, או שהוא אמר את זה למנהל הסניף, אז הוא צריך לקבל את המחיר.

רוני נויבאור: ההנחה של הזדון היא הנחה שהולכת לכל האורך.

רוני נויבאור: גם אני עשיתי את שיעורי הבית שלי, ובדקתי את נושא דואר הזבל.

רוני נויבאור: אכן, בנושא דואר הזבל עמדת משרד המשפטים למיטב ידיעתי היתה שזה צריך לפחות ביודעין - יסוד של יודעין.

רוני נויבאור: זו העמדה של משרד המשפטים, כך אמרו לי גם שם.

גלעד ארדן: האם צריך יודעין בדואר זבל?

רוני נויבאור: כן, שהוא יודע שהוא שלח דואר זבל, שהוא מודע שזה לא נעשה ברשלנות.

רוני נויבאור: היסוד הזה של הזדון בא בגלל שמדובר כאן בעונשין.

גלעד ארדן: שהוא יודע שהוא שלח דואר זבל, או שהוא יודע שהוא שולח למישהו שהוא לא מעוניין בזה?

רוני נויבאור: שהוא יודע שהוא שולח.

רוני נויבאור: אני לא יודעת, אני צריכה - - -

גלעד ארדן: ודאי שהוא יודע שהוא שולח דואר זבל, האם נפלה לו היד על המקלדת?

אתי בנדלר: אני לא זוכרת, אני רק יכולה לומר לכם שבדיונים הארוכים בחוק הגנת הצרכן היה סעיף של זדון, ובסופו של דבר חזר בו משרד המשפטים לאור לחצים שהופעלו עליו מהסעיף הזה.

רוני נויבאור: לא, אנחנו לא חזרנו, כי הנוסח של פיצוי לדוגמה תמיד מתחיל: "וביקש הצרכן".

רוני נויבאור: שימי לב שבכל הסעיפים אנחנו הוספנו: "ביקש הצרכן", וזה כדי לדאוג - - -

גלעד ארדן: אני לא חולק על זה.

רוני נויבאור: זה הנוסח המקורי שהוגש מטעם הממשלה.

אתי בנדלר: - - -בחוק זכות יוצרים.

רוני נויבאור: חוק זכות יוצרים זה משהו אחר, ואני לא רוצה להיכנס למה שהיה שם, כי היה שם ויכוח גדול על משמעות הזדון.

גלעד ארדן: עו"ד נויבאור, אני לא רואה בזה הבדל.

רוני נויבאור: על תג המחיר הנקוב, אני מניחה שתהיה התנגדות במשרד בגלל שבדרך כלל אנחנו לא קובעים פיצוי מינימאלי, וזה בעצם לקבוע פיצוי מינימאלי - אני מניחה שזו הכוונה.

רוני נויבאור: בכל הנוגע לתג מחיר נקוב - את זה אני יכולה לקחת הבית ולבדוק.

רוני נויבאור: אבל, ההנחה בפיצוי לדוגמה היתה שאפשר לפסוק יותר.

רוני נויבאור: לדעתי, ההנחה הריאלית היא שכל העניין הזה ייעשה בבתי משפט.

רוני נויבאור: מי שחושב שהם יוציאו את המחירים, ובתי המשפט יתחילו לפסוק פה מחירים מאוד מאוד גבוהים אחר כך רק בגלל שהם לא נתנו את הכסף מלכתחילה, אני חושבת שזו הנחה שהיא - - -

גלעד ארדן: ראשית, אני חושב שאתם שבויים באיזשהם מודלים התנהגותיים שאף פעם גם לא ניסינו לשנות אותם.

גלעד ארדן: שנית, גם לגבי הסופרמרקטים כשאת מדברת על הבדל בין מחיר מדף למחיר קופה, אתה מסתכלים בעיני רוחכם ורואים את הסופרמרקט הגדול שהפער בין המחיר למחיר הקופה הוא כמה שקלים בודדים.

גלעד ארדן: בואו ניקח עסק לא כזה גדול, אלא עסק קטן, ששם על איזה ואזה יוקרתית בטעות מחיר של 1,000 שקלים, ובאתי לקופה עם הוואזה ומדפיסים לי 4,000 שקלים.

גלעד ארדן: כשאני שואל מה זה צריך להיות?

גלעד ארדן: אומרים לי שזה המחיר משום שמדובר בוואזה מאוד יוקרתית.

גלעד ארדן: אני טוען שמחיר המדף הוא 1,000 שקלים, ושהוא צריך לחייב אותי 1,000 שקלים, ולא יותר.

גלעד ארדן: אבל אומרים לי: מה פתאום, זו טעות.

גלעד ארדן: את מחייבת אותו עכשיו להוציא מהכיס כסף, כי את החלטת שהנורמה הכללית היא של מניעת הטעיה בנושא הזה, מחייבת שהמחיר שהעוסקים יגבו הוא מחיר המדף, וזה לא מעניין אותך איך זה קרה, אם זה זדון או לא זדון – זה לא רלוונטי.

גלעד ארדן: המחיר שהם יגבו זה מחיר המדף גם אם בפועל הם קנו את זה במחיר יותר יקר, וזה כדי שלא יטעו ויובילו אותי לכל מיני עסקאות כשזו לא היתה הכוונה שלי.

גלעד ארדן: זה בדיוק אותו הדבר, אין שום הבדל בעניין הזה.

גלעד ארדן: אין פה בהכרח זדון, אין פה בהכרח מחיר אמיתי שהוא שילם.

גלעד ארדן: את קובעת סטנדרט או נורמה מסוימת, ואת מבינה שבלעדיה זה לא ילך, וזה בדיוק מה שאני מנסה לעשות כאן בחוק.

רוני נויבאור: הזדון הוא בשנייה שהוא ידע שהכד סומן ב-1,000 שקל, והוא חייב בקופה 4,000 שקל, וצריך להחזיר 3,000 שקל.

גלעד ארדן: הזדון כאן הוא ברגע שהחברה יודעת שהטכנאי אכן איחר בשעה וחצי, והיא לא מוכנה להחזיר לו 300 שקל על הזמן שהיא בזבזה לו.

גלעד ארדן: אם הוא ילך עכשיו לבית המשפט, זה יכול להגיע גם עד 10,000 שקל – זו המקבילה.

רוני נויבאור: אדוני סבור שכל שעה שבן אדם מחכה בבית היא 300 שקל.

רוני נויבאור: אני לצערי, לא מקבלת 300 שקל.

גלעד ארדן: ראשית, זה לא שעה, זה שעה מעבר לשעתיים.

גלעד ארדן: שנית, זה נכון כמו שנכון לומר שאותו כד באמת עולה 1,000 ולא 4,000 - זה אותה הנחה.

גלעד ארדן: גם אתם עשיתם הנחה שהמחיר על המדף הוא המחיר האמיתי, ולא המחיר בקופה.

רוני נויבאור: אבל, הוא המחיר שאותו עוסק הציג.

רוני נויבאור: פה אתה יודע שגבו ממנה 3,000 ביתר, וזו סוגיה של זכות השבה.

רוני נויבאור: כאן הוא סגר חוזה שהוא קונה כד ב-1,000 שקלים.

רוני נויבאור: הוא בא לקופה, והסתבר שאותו מוכר לקחת 4,000 שקלים.

רוני נויבאור: זה אומר שהוא חייב לו 3,000 שקל מכיוון ש- - -

גלעד ארדן: מכיוון שהוא טעה בהדבקת המחיר במדף.

רוני נויבאור: לא בגלל שהוא טעה בזכות ההדבקה, אלא בגלל שנכרת חוזה על 1,000 שקל.

רוני נויבאור: הצרכן גמר בדעתו לקנות כד ב-1,000 שקלים, והוא לא רוצה לקנות כד ב-4,000 שקלים.

גלעד ארדן: עוד לא נכרת החוזה, עוד לא שולם - - -

רוני נויבאור: מהרגע שהוא שילם בקופה - - -

גלעד ארדן: זה משהו חדשני בדיני החוזים.

גלעד ארדן: עוד לא שולם הכסף, עוד לא קיבלתי את המוצר, וכבר נכרת החוזה?

אתי בנדלר: ברגע שזה עומד על המדף עם 1,000 שקלים זו ההצעה, ואני לקחתי את זה לידי.

גלעד ארדן: אז אני עושה פה חוזה שירות בין כל אזרחי המדינה לבין כל העוסקים.

גלעד ארדן: ידעו כל העוסקים שאיחור מעבר לשעתיים שמעל לשעה, יש בו פיצוי בחוזה הזה של 300 שקלים.

גלעד ארדן: מי שרוצה למכור מוצרים ידע מעתה בחוק כי זה הפיצוי הקבוע בחוזה שהמדינה החליטה - חוזה אחיד בין המדינה בין אזרחיה.

רוני נויבאור: אדוני, אני מפנה אותך לסעיף 15 לחוק - - -

יצחק זיו: צריך להפריד בין התיקון שעליו דיברת, ולמוצרי מדף.

יצחק זיו: אתה כל הפעם מחבר את זה עם זמן ההמתנה לתיקון, ואני בכלל לא רוצה לקשור את הדברים יחד.

גלעד ארדן: לא, אדוני קצת אחר.

גלעד ארדן: אנחנו לא קושרים יחד.

גלעד ארדן: משרד המשפטים טוען שאי אפשר לעשות מודל כזה, או שאין לזה תקדים, ואני טוען שיש לזה.

גלעד ארדן: אני מנסה להראות שהמקבילה היא לדוגמה בנושא הזה, בתפיסה לפחות.

יצחק זיו: לגבי נושא התיקון - אני לא הייתי מחבר את זה עם מוצרי מדף.

גלעד ארדן: אני כן.

יצחק זיו: כשנגיע לנושא - - -

רוני נויבאור: אדוני, אני רק מפנה אותך לסעיף 15 לחוק החוזים שבאמת דן בפיצוי מוסכם, ובא ואומר שבמקרה של פיצוי מוסכם חוזי, אז בית המשפט יש לו יכולת להפחית את הסכומים האלה במקרה שאין יחס סביר בין הנזק לבין הפיצוי.

רוני נויבאור: ההנחה תמיד בפיצוי מוסכם זה שיש linkage.

רוני נויבאור: ולכן, אם זו הבייביסיטר אצלי שאני משלמת לה בעוונותיי סכום כזה וכזה, והיא זו שמפסידה את שעת העבודה, זה לא עולה כדי 300 שקל בחודש.

רוני נויבאור: לכן, ההנחה האזרחית - - -

גלעד ארדן: ואם זה עורך דין יעקב נאמן שמחכה לך בבית?

רוני נויבאור: שיתבע בבקשה.

רוני נויבאור: אני מניחה שאז הוא יגיש חשבון של 1,000 דולר.

רוני נויבאור: אם הוא מרוויח 1,000 דולר לשעה, אז זה מה שהוא ייקח, והוא יתבע את זה באופן אישי.

רוני נויבאור: רצוי גם שהוא יגיד לעוסק שהוא יעקב נאמן.

גלעד ארדן: נחזור לדוגמת הכד.

רוני נויבאור: הזכויות האזרחיות נועדו להשיב דברים לקדמות שלהם.

רוני נויבאור: הן לא נועדו לתת יתרון.

רוני נויבאור: אנחנו רוצים לתת יתרון, ולכן העברנו את הפיצוי לדוגמה, הסכמנו לזה.

גלעד ארדן: כמו שההסכם נכרת לקניית הכד ב-1,000 שקלים, אני על-ידי החוק רוצה ליצור מצב שההסכם שנכרת לרכישת המקרר כולל בתוכו גם נורמה שאומרת שאם מעבר לשעתיים בזמן שאתה חייב לתקן לי באחריות, תתקע אותי עוד שעה מעבר לזה, יהיה פיצוי של 300 שקלים.

רוני נויבאור: המודל החוזי של העניין הזה של פיצוי כזה נחשב פיצוי מוסכם.

רוני נויבאור: פיצוי מוסכם הוא דבר שהוא אפשרי בדיני החוזים.

רוני נויבאור: יש את סעיף 15 לחוק התרופות שמסדיר את השאלה של פיצוי מוסכם.

רוני נויבאור: בדרך כלל, לבית המשפט יש סמכות להפחית את הפיצוי המוסכם, כי פיצוי מוסכם גם הוא נגזר כתוצאה מהנזק.

רוני נויבאור: למשל, כשמלווה אומר לך: אם אתה לא מחזיר לי את הכסף עד לזמן מסוים – בדרך כלל, יש את זה בחוזים של עוסקים - אתה תשלם לי את הכסף פלוס ריבית של החחד, זה הנחה שהריבית של החחד זה הנזק שנגרם לו.

רוני נויבאור: תמיד זה הנזק שנגרם, וצריך יחס סביר.

רוני נויבאור: אדוני אומר 300 שקל זה תמיד בכל מקרה הדבר הנכון, כי זה הממוצע שמפסידה אוכלוסיית מדינת ישראל.

רוני נויבאור: אבל, נזק תמיד - - -

גלעד ארדן: אז למה לשלוח את הלקוח?

גלעד ארדן: תשלחי את החברה לבית המשפט.

גלעד ארדן: נכתוב שבית המשפט יוכל גם להפחית את אותם 300 שקלים, או 600 שקלים, או לפסוק גם פיצויים לדוגמה עד 10,000 שקלים.

רוני נויבאור: אם אדוני מוכן לזה, אני יכולה לתת איזושהי הצעה, אבל היא תלך במישור אחר.

רוני נויבאור: אני לא יודעת אם זה מכוון לדעתו.

רוני נויבאור: אבל, יש תפיסה - ולדעתי היא הרבה יותר מחמירה – בדיני ביטוח לעניין תגמולי ביטוח שלדעתי שם זה דבר הרבה יותר אקוטי לקבל.

רוני נויבאור: אבל, יכול להיות שאפשר לגזור מכאן במקום שהוא ניגש בחוסר תום לב, העוסק בא לבית המשפט ובית המשפט גילה שיש כאן חוסר תום לב בזה שהעוסק לא שילם את הפיצוי מלכתחילה, אז להחמיר את הענישה האזרחית, את הפיצוי לדוגמה.

רוני נויבאור: לתת לו שיקול לדעת ולבוא ולומר שבסיטואציות שבהן אנחנו סבורים שהוא מגיע לבית המשפט בחוסר תום לב.

רוני נויבאור: כלומר, הוא ידע, היה ברור שהיתה הפרה, והוא פשוט סרב לשלם.

רוני נויבאור: זה דבר שיש לי מקובל, ואני יכולה להכניס אותו כחלק משיקול דעת בית משפט, ואז החשיפה היא אולי יותר גדולה.

רוני נויבאור: כלומר, העוסק נחשף לסיכון יותר גדול בפיצוי לדוגמה.

רוני נויבאור: זה דבר שלא הכנסנו, אבל זה קיים בסעיף 28(א) לחוק חוזה ביטוח.

גלעד ארדן: בואו נשמע הערות, ואחר כך נתחיל לקרוא את החוק.

ראובן קמחי: אין ספק שכל נותני השירות הגדולים מעוניינים לשמר את הלקוח.

ראובן קמחי: משרד המסחר והתעשייה מקבל תלונות של לקוחות, והוא פונה אלינו.

ראובן קמחי: הוא יודע בדיוק מה טיבן.

ראובן קמחי: לרוב, הוא גם מקבל תשובות ענייניות שהנושא לא צריך להגיע לבית המשפט, כי הוא נפתר בינינו ללקוח.

ראובן קמחי: בכל רגע שישנה עוולה נותן השירות מכיר בעובדה, ועושה את המוטל עליו על מנת לרצות את הלקוח.

ראובן קמחי: לא זכור לי, ואני רק 26 שנה עוסק בשירות, ותביעות קטנות כבר למעלה מ-20 שנה עוסקים, והקנסות כתובים בחוק.

ראובן קמחי: תובעים 17,000 שקל, ובאים לבית המשפט, וזה לקח שעתיים.

ראובן קמחי: בסוף שואל השופט: "הרי הציע לך נותן השירות פיצוי, ואתה סירבת".

ראובן קמחי: הוא אומר: "כן, נדמה לי שהיה מגיע לי יותר".

ראובן קמחי: ואז, הוא מציע לצאת החוצה ולפתור את הבעיה.

גלעד ארדן: אז ההצעה מקלה עליכם.

ראובן קמחי: אני חוזר שוב, לבוא ולהכניס לחוקים עוד דברים ש-70% בלאו הכי אנחנו לא מצליחים לאכוף על כל הציבור.

גלעד ארדן: תסביר לי מה אתם אמורים לאכוף על הציבור.

ראובן קמחי: ב-70% מהמקרים אנחנו פותרים את הבעיות בינינו לבין הלקוח.

ראובן קמחי: אין לנו בעיה עם זה.

ראובן קמחי: אבל, יש לנו בעיות אחרות שאולי הוועדה לא מודעת אליהם.

גלעד ארדן: 2.5 מ-2 מיליון האזרחים זה גם הרבה לפתור.

ראובן קמחי: זה הרבה מאוד.

ראובן קמחי: שנת האחריות מטילה עלינו התייצבות במסגרת שבעה ימים, ולפתור את הבעיה תוך שבעה ימים.

ראובן קמחי: לאף אחד אין עניין לטייל במרחבי ישראל.

ראובן קמחי: אם אני לא פתרתי את זה ביום שני, אז עד יום חמישי צריך לפתור את הבעיה.

ראובן קמחי: זאת אומרת, אין היגיון שהטכנאי יעשה בזדון משהו בשביל שלא לבוא פעמיים.

ראובן קמחי: לכן, ההיגיון הוא שאנחנו פועלים להגיע בזמן.

ראובן קמחי: במידה וחס וחלילה אירע אירוע ואנחנו לא הגענו, אז בפעם השנייה אנחנו פועלים שהטכנאי יחכה ללקוח בבית שעה קודם, ולא הפוך.

ראובן קמחי: דהיינו, אנחנו מסדירים את זה בינינו לבין הלקוחות.

ראובן קמחי: לנו אין אפשרות לחנך, ואין לנו כוונה כזאת.

ראובן קמחי: איפה הבעיות צצות?

ראובן קמחי: אנחנו מגיעים לבית הלקוח כאשר מי שהזמין את השירות הוא בכלל בת הדודה של השכנה, וזה לא אותו הדבר כשאתה הולך וקונה את הוואזה ויש לך אותה ביד, ואתה מסביר לגברת: "הנה ואזה".

ראובן קמחי: מי שהזמין את השירות זו בת הדודה, אבל מי שמחכה היום בשירות זה במקרה הבן שהוא חזר מהצבא ויש לו שבוע חופשה.

ראובן קמחי: הוא לא יודע מה יש למוצר, והתברר שבסך הכול לא ידעו להפעיל את המוצר.

ראובן קמחי: בין 24% ל-26% מקריאות השירות מתבצעות בשנה הראשונה.

ראובן קמחי: הקריאות האלה הן קריאות שווא שאין להם שום משמעות.

ראובן קמחי: אני לא יכול לאכוף על הלקוח לשלם לי את הזמן שנסעתי בכדי לוודא שבסך הכול הוא לא חיבר את התקע, או לא סיבב את הכפתור נכון.

ראובן קמחי: אנחנו יהודים ישראלים ואנחנו קודם כל מפעילים, ואחר כך הולכים להוראות השימוש.

ראובן קמחי: במדינה מתוקנת קוראים את הוראות השימוש הרבה לפני שמכניסים את התקע.

ראובן קמחי: אצלנו קודם כל מתפוצץ העסק, ואז אומרים: "לא יודע למה זה נשרף" – זו עובדה.

ראובן קמחי: ב-26% מהמקרים אנחנו באים רק בשביל לרצות את הלקוח כי בשנה הראשונה הוא יכול לטרטר אותנו.

ראובן קמחי: המחוקק היום רוצה להגיד: אדוני, אני רוצה לטרטר אותך עוד כמה שנים.

ראובן קמחי: אני רוצה לעשות חוזה עם הלקוח שאומר: אדוני נגמרה שנת האחריות, המחוקק חייב את מה שחייב, ומרגע זה אדוני תבחר לך איזה סוג חוזה אתה רוצה.

ראובן קמחי: אם לא מתאים לך - תלך לטכנאי פרטי, או תזמין אותי פרטי.

ראובן קמחי: ואז, אם אתה רוצה בדקה ה-90 בדיוק, אני אתייצב שם.

ראובן קמחי: זה עולה לך 400 שקל.

ראובן קמחי: אם אתה יכול לחכות 4 שעות זה יעלה לך רק 100.

ראובן קמחי: אם אתה רוצה שעתיים - יעלה לך 200.

ראובן קמחי: המחוקק רוצה לאלץ את כולם לאכול את אותו מרק, אבל לא כולם אוהבים אותו.

גלעד ארדן: לא הבנתי.

ראובן קמחי: לאפשר את החוזים.

ראובן קמחי: יש פה כוונה להטיל בתקופת האחריות כל מיני דברים.

גלעד ארדן: אני רוצה להבהיר, מה שהמשרד ביקש ואני הסכמתי זה שלשר תהיה סמכות להחיל תקנות גם על תקופות אחריות שאתם מוכרים בכסף מעבר.

גלעד ארדן: דרך אגב, זה דבר מאוד הגיוני של איזשהו סטנדרט מינימאלי.

גלעד ארדן: הרי אם אזרח קיבל על-פי החוק שנת אחריות שיש לה סטנדרטים קבועים בחוק או בתקנות, ואחרי זה אומרים לו שיאריכו לו את זה בשנה או בשנתיים תמורת 500 שקלים, או שהוא בכלל יקבל את זה מתנה אם הוא רק יקנה את המוצר.

גלעד ארדן: כל מה שנאמר כאן - וזה לא יקבע כאן היום - זה שהשר יוכל לקבוע בתקנות מה הסטנדרטים המינימאליים לאותה תקופה נוספת.

גלעד ארדן: האם אתה חושב שהמדינה לא צריכה לדאוג לכך שמה שאתם מוכרים לו יהיה לו איזשהו ערך מינימאלי?

ראובן קמחי: יש הבדל בין הסכם שירות אחזקה שזה חוזה בין הלקוח לנותן השירות, לבין אחריות.

ראובן קמחי: אנחנו מסכימים שבאחריות ואחריות מוארכת, הדברים האלה בפנים.

גלעד ארדן: גם אני מסכים שיש הבדל.

גלעד ארדן: אני חושב שהיכולת של המדינה להכניס שם סטנדרטים מינימאליים, יהיו פחות גבוהים ממה שלדעתי צריך להיות בשנת האחריות הראשונה.

גלעד ארדן: זה אני מסכים איתך.

גלעד ארדן: לא יהיה אותו מרק.

גלעד ארדן: אבל, כן יקבעו שהמרק יהיה בתוך צלחת לצורך העניין.

ראובן קמחי: אין לנו שום התנגדות בנושא הזה, אנחנו רוצים להסדיר את הנושא.

ראובן קמחי: אבל, צריך לתת גם את החופש.

ראובן קמחי: אפשר להשאיר קצת את החופש בין נותן השירות לבין הלקוח לקבוע איזה סטנדרט הוא היה רוצה לרכוש.

ראובן קמחי: אם הוא רוצה לרכוש באיכות גבוהה יותר, הוא ישלם אחרת.

גלעד ארדן: מאה אחוז, על זה אין מחלוקת.

אתי בנדלר: המחלוקת היא מה יהיה הסטנדרט היותר גבוה.

אתי בנדלר: מר קמחי אומר שהוא רוצה למכור לך זמן המתנה של ארבע שעות - תשלם פחות.

גלעד ארדן: הוא לא מדבר על השנה הראשונה.

ראובן קמחי: לא על השנה הראשונה.

ראובן קמחי: המחוקק קבע, אנחנו עומדים בזה.

אתי בנדלר: הוא רוצה לאפשר זמן המתנה ארוך.

גלעד ארדן: אני מקווה שהיום הוא יקבע דברים נוספים.

גלעד ארדן: כנסת זה עניין של רוב ומיעוט.

ראובן קמחי: יחד עם זאת, רק הבוקר אנחנו התבשרנו שחומרי הגלם בעולם עלו ב-17%.

ראובן קמחי: זה אומר שבהיעדר נפט, הפלסטיקה עולה, המתכת עולה, האנרגיה עולה, המוצרים מתייקרים ב-17% בעולם.

ראובן קמחי: כלומר, לא אנחנו.

ראובן קמחי: אנחנו גם התבשרנו שהעובד הממוצע שמקבל 4,000 שקל לחודש, הפסיד למעשה 4% מהמשכורת שלו.

ראובן קמחי: מה רוצה המחוקק כרגע להגיד?

ראובן קמחי: אתה עכשיו תשלם למעשה את מה שאחר לא יכול לשלם, כי הוא יפר חוזה אחיד, ואתה תצטרך לשלם את העלות הכוללת שמועמסת בסופו של דבר על החברה.

ראובן קמחי: הרי קנסות ייגמרו בכסף.

ראובן קמחי: אנחנו נאמוד שיש לנו כך וכך תביעות, וזה יעלה על המוצר.

ראובן קמחי: אנחנו רוצים להציע דברים שיש להם טעם, ושמי שלא יודע לתת שירות אכן יקבל על הראש.

ראובן קמחי: דהיינו, יש היגיון בכך שאדם שמזלזל פעם שנייה ושלישית, ולא מתייצב, אז הוא יקבל משהו שהוא - - -

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: האם פעם ראשונה של איחוד גדול זה לא זלזול, רק השלישית?

ראובן קמחי: אני לא חושב, כי לי אין מנורה כחולה על הרכב, ואני לא יכול לעקוף מימין.

ראובן קמחי: אם טכנאי איחר אני לא יכול להוציא עוד טכנאי, כי הוא יאחר בדיוק באותה מידה כי הוא נמצא באותו פקק, אלא אם נתחיל להסתובב עם קורקינטים.

ראובן קמחי: אבל, חלקי חילוף אי אפשר לשאת עם זה.

ראובן קמחי: השמיים שלנו הם די קטנים בשביל הליקופטרים.

ראובן קמחי: אני מציע בסך הכול למצוא את האיזון.

גלעד ארדן: עוד לא ראיתי אף פעם בעל אינטרס כלכלי שהוזמן כאן לוועדה, ואיחר בלמעלה משעה.

גלעד ארדן: כשהיה דיון פה בוועדה על הצעת חוק שנוגעת לאינטרס כלכלי של מישהו שרצה לבוא ולייצג את עמדותיו, מעולם עוד לא קרה שהוא איחר ביותר משעה לדיון.

גלעד ארדן: זה לא קרה, למרות שאין להם מנורות כחולות.

ראובן קמחי: אני חס וחלילה לא אבוא לבקר את חברי הכנסת.

גלעד ארדן: אני מקווה שאתה מבין את הנמשל שלי.

ראובן קמחי: אני מסביר.

ראובן קמחי: אני לא בא לבקר את חברי הכנסת שלא הגיעו בזמן מסיבות שונות כי הם ביקשו באיזשהו שלב - - -

לאה ורון: יושב-ראש הוועדה לא דיבר על חברי הכנסת.

ראובן קמחי: לכן אני מרשה לעצמי רק להסביר.

ראובן קמחי: הרעיון הוא ש-250 איש שמסתובבים בכל המדינה זה לא בן אדם אחד שמחליט לקום בחמש בבוקר בשביל להתייצב בשעה תשע ולחכות.

גלעד ארדן: פה הבעיה, נכון.

גלעד ארדן: כי אם במקום 250 היו אולי צריכים להיות קצת יותר.

גלעד ארדן: יש חברה סלולרית שעושים לגביה בדיקה, ומסתבר שמחכים עשר דקות עד שמקבלים שירות.

גלעד ארדן: פתאום יש כתבות בעיתון.

גלעד ארדן: היא מצליחה לשפר את זה אחר כך במקום לעשר דקות המתנה, לשלושים שניות המתנה.

גלעד ארדן: זה קורה משום שהיא מתגברת את מערך שירות הלקוחות שלה.

ראובן קמחי: יש הבדל בין זמן אוויר שהוא זמן אוויר.

ראובן קמחי: זמן אוויר הוא זמן אוויר.

ראובן קמחי: אני עוד לא מבין למה לוקחים כל כך הרבה כסף, האוויר הוא ישנו, הוא של כולנו.

ראובן קמחי: טכנאי צריך לנסוע, לבזבז את הדלק.

ראובן קמחי: כבודו, אלו דברים מעשיים.

ראובן קמחי: הוא צריך להגיע למקום, לאתר את התקלה, ובסוף מתברר שהתקלה היא לא בדיוק כמו שתואר, כי מי שתיאר אותה הוא בכלל מישהו אחר.

ראובן קמחי: אם אני צריך עכשיו לבוא ולעשות את הבדיקה, לחזור הביתה ולהביא את החלקים, אז אני הוא זה שנוסע פעם שנייה.

ראובן קמחי: אופציה אחרת שתהיה היא שאני אתייצב בזמן, אני אאתר את התקלה, ואני אגיד שעכשיו אני יודע מה צריך ושמחר יבואו שוב.

ראובן קמחי: ואז, הלקוח מחכה עוד הפעם בבית.

ראובן קמחי: צריך לעמוד בלוח זמנים, לדעת לאתר את התקלות, ולבוא עם הרכיב הנכון.

ראובן קמחי: הבאנו למצב שהטכנאי יעמוד בזמן, אלא שהלקוח ישב פעמיים בבית.

ראובן קמחי: פעם אחת בשביל לאתר את התקלה, פעם שנייה כי צריך לבוא עם הרכיב הנכון.

ראובן קמחי: כבודו, האם אתה יודע את כל הפירמות של המוצרים שיש לך היום בבית?

ראובן קמחי: והאם אתה יודע מיהו נותן השירות?

ראובן קמחי: יתברר לך שאתה לא יודע אפילו איזה דגם יש לך, וכשאתה תזמין שירות אתה תגיד: אני לא יודע, משהו לא בסדר - תבוא.

ראובן קמחי: אחר כך כאשר מגיעים - - -

גלעד ארדן: אני רק יכול לומר לך שאני לא מכיר היום שום חברה שאתה מתקשר להזמין שירות, והיא לא בודקת.

גלעד ארדן: היא מאתרת את השם שלך לפי טלפון, לפי פלאפון.

ראובן קמחי: לא מאתרים, ותשאל את מר קמחי.

גלעד ארדן: רק אחרי שהיא רואה שמגיע לך אחריות, רק אז מתאמים איתך.

ראובן קמחי: אני מתאר את התיאור של מר קמחי.

ראובן קמחי: אסור לנו לבקש חשבונית ביום הרכישה, אני לא יודע שהוא קנה את המוצר.

ראובן קמחי: הוא מצלצל אליי חודש לפני תום האחריות, כיוון ש-11 חודש המוצר עבד יפה.

ראובן קמחי: הוא עכשיו מצלצל, מאיפה אני יודע שלפני 11 חודש הוא קנה מוצר בכלל?

ראובן קמחי: הוא קנה את המוצר, חי איתו 11 חודש.

ראובן קמחי: אם הוא לא היה קורה לי כעבור 11 חודש, אולי בחיים שלי לא הייתי יודע שהוא קנה אי פעם את המוצר.

ראובן קמחי: כי היום החוק מחייב לתת את המוצר עם תעודת אחריות, והוא לא מחייב אף אחד להודיע לי שהוא קנה את המוצר.

ראובן קמחי: אבל, אני צריך לבוא מתי שהוא קורה לי.

יצחק קמחי: הם יתנו את השירות בזה שהודעת להם.

יצחק קמחי: קנית מוצר ושלחת גלויות כל היום?

יצחק קמחי: מרבית הצרכנים לא עושים זאת.

ראובן קמחי: זה לא נכון, אנחנו נותנים את האחריות.

גלעד ארדן: איך הוא אמור לדעת באמת שהמוצר נקנה לפני 11 חודשים, ולא לפני 15 חודש?

יצחק קמחי: אל"ף, יש לו תעודת אחריות של החברה.

גלעד ארדן: למה אלו שמפיצים אתכם לא מודיעים לכם ברגע שמוצר כלשהו נקנה?

ראובן קמחי: אין להם עניין.

ראובן קמחי: להיפך, יש להם עניין לרמות אותי.

ראובן קמחי: הם רוצים לשמור על הלקוח.

ראובן קמחי: הוא בא לסוחר ואומר לו: יש לי תקלה, את האחריות גמרתי לפני חודש.

ראובן קמחי: האם אתה יכול לסדר לי כאילו קניתי את זה לפני חודשיים?

ראובן קמחי: הוא מוציא לו קבלה שהוא קנה את המוצר לפני חודשיים.

גלעד ארדן: חבר הכנסת זיו, בבקשה.

יצחק זיו: אני רוצה להפריד את הנקודה של השירות ללקוח, ולהסביר את העניין מהצד הטכני.

יצחק זיו: בעבר הייתי איש טכני.

יצחק זיו: כאשר טכנאי מגיע לתקן תקלה, הוא מעולם לא יכול לקבוע כללים שזה ייקח לו שעתיים.

יצחק זיו: במקרים בודדים התיאורים של הלקוחות לגבי מהות התקלות הם נכונים.

יצחק זיו: הלקוחות לא יודעים להסביר את התקלה, הם רק יודעים שהמכשיר לא עובד.

יצחק זיו: צריך לקבל בהבנה את זה שהטכנאי איחר בפעם הראשונה, ולאפשר את זה לחברות שנותנות שירות.

יצחק זיו: אבל, אם זה קורה בפעם השלישית - ואני מדגיש פעם שלישית - אז חלה החובה על החברה.

יצחק זיו: בתקלות אתה יודע תמיד מתי אתה מתחיל, אתה אף פעם לא יודע מתי זה מסתיים.

יצחק זיו: אני בא לתת לחברות שנותנות שירות את ההקלה שצריך להתייחס לתיקונים באופן אמיתי.

יצחק זיו: במקרה עמדו בלוח הזמנים, ברוב המקרים זה לא קורה.

יצחק זיו: גם אם יגדילו את מערך השירות ויוסיפו עוד עשרות טכנאים, אתה אף פעם לא יכול להגיע למצב אופטימאלי.

יצחק זיו: צריך לתת לאותן חברות אפשרות, ואם הדבר הזה חוזר על עצמו פעם שלישית, אז לחייב את הפיצוי.

גלעד ארדן: למה לא פעם חמישית, למה שלישית?

גלעד ארדן: אולי התיקון היה כל כך מורכב שהביאו לו חלפים מאוקראינה.

יצחק זיו: הצד הטכני אומר שאם התיקון חוזר על עצמו בפעם השלישית אז יש פגם רציני.

אתי בנדלר: לא בזה מדובר, אלא על האיחור.

יצחק זיו: אם הוא איחר שלוש פעמים אז לחייב את נותן השירות לשלם פיצוי, כי לא יכול לקרות אותו הדבר בפעם השלישית.

גלעד ארדן: אתה יודע שהתקנות היום קובעות שמראש מותר לו להגיד לך לחכות שעתיים.

גלעד ארדן: זאת אומרת, זה כבר לוקח בחשבון איזשהו עיכוב.

יצחק זיו: היום יש פלאפון וטלפון וניתן ליידע על כל תקלה, ניתן ליידע על איחור.

גלעד ארדן: האם אתה זוכר אי פעם שטכנאי עבד אצלך בבית יותר משעתיים-שלוש?

יצחק זיו: כן, על מקרר.

יצחק זיו: הוא עבד על המקרר שלוש שעות.

יצחק זיו: הוא ירד להביא חלק אבל זה לא התאים.

יצחק זיו: הוא הביא עוד חלק.

יצחק זיו: בסוף הוא אמר שהוא יבוא מחר.

יצחק זיו: הוא עבד, הוא לא שיחק.

יצחק זיו: האמן לי שאני מכיר את הנושא.

גלעד ארדן: במצב כזה שהטכנאי רואה שזה תיקון מאוד מאוד מורכב, למה אתה לא חושב שאולי היה עדיף שלחברה יהיו גם איזשהם טכנאים גיבוי שהיא יכולה להתקשר אליהם בשעה שישנו תיקון כל כך מסובך.

גלעד ארדן: לא כל התיקונים הם הרי כאלו.

יצחק זיו: אין לזה גבול.

גלעד ארדן: אבל, למה זה שאין גבול זה צריך להיות על חשבון הלקוח הבא, ולא על חשבון החברה.

גלעד ארדן: אם התקלה במוצר שהיה באחריות היא כל כך חמורה שהיא דורשת תיקון כל כך מורכב, למה זה צריך לבוא על חשבון הלקוח הבא בתור שמחכה, ולא על חשבון החברה שצריכה להחזיק מערך טכנאים מספק?

יצחק זיו: במקרה הספציפי כשהחברה שמעה על מהות התקלה, הם ידעו באופן ברור שהוא מחליף את החלק המסוים הזה והתקלה נפתרה.

יצחק זיו: אבל, זה לא קרה במציאות.

גלעד ארדן: בסדר, אבל למה זה צריך לבוא על חשבון הלקוח הבא שמחכה?

יצחק זיו: השאלה היא גם כמה טכנאי "ספיר" החברה תחזיק למטרות האלה?

גלעד ארדן: אנחנו לא מנהלים.

יצחק זיו: צריך גם להתייחס לנקודה הזאת.

יצחק זיו: הרי זה לא יכול להיות ללא גבול.

יצחק זיו: יש להם טכנאים נוספים, וגם אם יגדילו את זה ב-30% - - -

גלעד ארדן: בוא נעשה הוראת שעה לשנתיים, ובוא נראה איך זה משפיע על השוק ועל רמת השירות.

גלעד ארדן: מה האסון הגדול?

גלעד ארדן: מה כולכם כל כך דואגים לחברות האלה?

יצחק זיו: אבל, צריך לתת להם את האפשרות של הפעם השנייה והשלישית בהתייחסות.

גלעד ארדן: זה כבר יש להם היום.

גלעד ארדן: אני רוצה לצמצם את זה דווקא.

יצחק זיו: אני מכיר את הנושא מאחר ואני הייתי בשטח.

יצחק זיו: הייתי גם איש שירות בחברה שלי בתחום שירותי האינטרקום, טלוויזיות במעגל סגור, וכו' וכו'.

גלעד ארדן: גברת רבינוביץ, בבקשה.

סוזנה רבינוביץ: אני לא אחזור על אותן נקודות, אני רוצה קצת להשלים.

סוזנה רבינוביץ: קודם כל, נקודת המוצא כאשר אנחנו מדברים על זלזול כשהטכנאי לא מגיע בזמן, היא לא נכונה, כי לחברות האלה יש אינטרס כן לשרת.

סוזנה רבינוביץ: אני מסכימה לגמרי עם חבר הכנסת זיו - צריכה להיות גמישות.

סוזנה רבינוביץ: חייבת להיות גמישות, ולכן אנחנו באמת חושבים שצריך את העניין הזה של הפעם השנייה לפחות.

סוזנה רבינוביץ: כמובן שאנחנו מסכימים לפעם שלישית.

סוזנה רבינוביץ: אבל, זה לא ישים לדרוש מהטכנאי להגיע בזמן לכל בית לקוח כאשר יש נסיבות.

גלעד ארדן: זה לא בזמן, זה עד שעה איחור, מעבר לשעתיים שמראש התקנות לוקחות בחשבון איחור.

גלעד ארדן: הרבה חברות לא עומדות בחוק, ואומרים לך גם שלוש וארבע שעות.

גלעד ארדן: אבל, בהנחה שעומדים בתקנות ואומרים לך תמתין בין תשע לאחד עשרה, האם זה לא מובן שזה שאומרים לך בין תשע לאחד עשרה זו הכוונה?

גלעד ארדן: הכוונה היא לקחת בחשבון עד שעתיים התעכבות.

גלעד ארדן: הרי אם היו רוצים את בזה היו אומרים: בשעה תשע אנחנו אצלך.

גלעד ארדן: כיוון שלא יודעים, כיוון שיכולים להיות עיכובים, אומרים לו שיגיעו בין תשע לאחד עשרה.

גלעד ארדן: אני אומר – מעבר לזה עוד שעה.

גלעד ארדן: למה צריך לתת עוד יומיים עבודה בבית?

סוזנה רבינוביץ: זה מה שבדרך כלל באמת קורה, זה לא יותר מזה.

סוזנה רבינוביץ: לכן, החברות הרציניות - - -

גלעד ארדן: אז אין לכם מה לדאוג.

גלעד ארדן: אם ב-98% מהמקרים זה מה שקורה אז מצוין.

גלעד ארדן: איפה הבעיה?

גלעד ארדן: ממה החשש?

גלעד ארדן: איזו מהפיכה זה יעשה?

סוזנה רבינוביץ: יש פה התערבות.

סוזנה רבינוביץ: הטכנאי נכנס ללחוץ כאשר הוא נמצא אצל מישהו אחר בבית, והוא לא יכול לעמוד בזמנים שלו, או שהוא לא יודע איך להגיע לבית מסוים, או שיש פקקים בדרך.

סוזנה רבינוביץ: כלומר, יש הרבה סיבות שלא תלויות בטכנאי עצמו.

סוזנה רבינוביץ: כמו שאמר כבר קמחי, תגברו את כל המערך.

סוזנה רבינוביץ: השאלה היא כמה אפשר עוד להתערב?

סוזנה רבינוביץ: אם אנחנו מדברים על שנת האחריות זה דבר אחד.

סוזנה רבינוביץ: לא ברור לי האם בהצעת החוק שלך מדברים רק על התקופה הזאת?

גלעד ארדן: בחוק שלי מדובר רק על שנת האחריות.

גלעד ארדן: המשרד ביקש בלי קשר לזה, שיתווסף גם סעיף הסמכה שהשר יוכל לקבוע סטנדרטים גם לגבי האחריות שמעבר.

סוזנה רבינוביץ: לזה אנחנו מתנגדים.

סוזנה רבינוביץ: אנחנו חושבים שחוזי שירות שנרכשו, נרכשו במיוחד על-ידי האוכלוסיות החלשות.

סוזנה רבינוביץ: אם אנחנו מכניסים את הדרישה הזאת לאותו חוזה - - -

גלעד ארדן: אז אני מוכן להוריד.

גלעד ארדן: אני מבין למה את שואלת את זה - כי כתוב אצלי: "או חוזה שירות".

גלעד ארדן: אני מוריד את המילים: "או חוזה שירות".

יצחק קמחי: מי אמר שאלו האוכלוסיות החלשות?

יצחק קמחי: זה אלו שעם הכי הרבה צרות.

יצחק קמחי: הם משלמים תשלומים חודשיים והם מקבלים כלום, לא מגיעים אליהם.

יצחק קמחי: הם הבעייתיים ביותר.

גלעד ארדן: אני כבר התחייבתי לממשלה להסכים להוספת סעיף כזה.

סוזנה רבינוביץ: הבעיה עם התקנות היום היא שאין שיניים.

גלעד ארדן: אני מסכים איתך במאת האחוזים.

גלעד ארדן: תגידי את זה עוד הפעם.

סוזנה רבינוביץ: מוכנים לתת פיצוי, מוכנים לאיזושהי סנקציה ועל זה דיברנו גם בפעם הקודמת, ואמרת לי שנבוא עם הצעות.

סוזנה רבינוביץ: אנחנו באמת מציעים שיהיה פיצוי, ואנחנו מציעים פיצוי שווה כסף.

סוזנה רבינוביץ: כלומר, שאפילו יהיה כתוב בתוך תעודת האחריות מה יהיה הפיצוי במידה והוא לא עומד בהתחייבות שלו, במידה והוא מאחר.

סוזנה רבינוביץ: גם גמישות – כלומר, לא בפעם הראשונה – וגם העניין של פיצוי, אבל הפיצוי יהיה שווה כסף.

זהבית שחף: אני מחברת "יס".

זהבית שחף: בהמשך למכתב ששלחנו אליכם, אנחנו הצענו מתכונת שבאמת תוכל ליצור איזון בין המתנת סרק של הלקוח בבית, לבין הפיצוי.

זהבית שחף: אנחנו מציעים שבמסגרת הזמן של השעתיים הראשונות אם טכנאי סבור שהוא לא יגיע או שהוא יאחר, הוא יצור קשר עם הלקוח בבית ויידע אותו.

גלעד ארדן: זה קיים כבר היום בתקנות.

זהבית שחף: ותינתן מסגרת נוספת של שעתיים, ולאחריה יינתן הפיצוי במקרה של איחור.

זהבית שחף: כלומר, אם אני קבעתי איתך בין עשר לשתים עשרה, ואני מתקשרת בשעה אחד עשרה ואני אומרת שאני אאחר קצת, ואני מגיעה באחת במקום בשתים עשרה, אז זה לא יחייב אותי בפיצוי.

גלעד ארדן: דרך אגב, זה גם כך.

גלעד ארדן: אני אמרתי בתחילת הדברים שאני מוכן להגדיל את האיחור מחצי שעה לשעה, ושעתיים.

גלעד ארדן: צריך להגיע בטווח של שעתיים, ומי שמאחר מעל לעוד שעה מעבר לשעתיים זה יהיה הפיצוי של ה-300 שקלים, ומעבר לשעתיים איחור זה יהיה 600 שקל.

גלעד ארדן: כלומר, זה יהיה ארבע שעות מרגע שהוא התחיל לחכות.

אתי בנדלר: הם רוצים רק באיחור שלישי.

גלעד ארדן: זה בוויכוח אחר.

זהבית שחף: אז כנראה שאני לא שמעתי את דבריך בתחילת הדיון.

זהבית שחף: אני הבנתי חצי שעה.

גלעד ארדן: לא, זה מה שכתוב בחוק.

גלעד ארדן: אבל, אני אמרתי בתחילת הדברים שהעוזר שלי נפגש עם נציגי יבואנים האלקטרוניקה דומני, והם ביקשו להגדיל את זה.

גלעד ארדן: בעניין הזה אני מסכים שחצי שעה זה אולי באמת קצת משהו שהוא לחוץ מידיי, יכול לקרות.

אבשלום וילן: האם יש מקומות בעולם שיש בהם קנסות על איחורים בדברים האלה, או שאנחנו חדשנים בזה?

גלעד ארדן: האמת היא שבנושא הזה לא בדקתי אם יש בעולם.

גלעד ארדן: אני חושב שזה פחות רלוונטי כי אם היה מדובר בנושא שחסר עליו ידע, אז ניחא.

גלעד ארדן: אבל, בנושא הזה לא מצאתי אדם ממכריי שדיברתי איתו, שלא מכיר באופן אישי את התופעה.

אבשלום וילן: כולנו מכירים אותה.

אבשלום וילן: אבל השאלה היא האם מטפלים בה דרך חקיקה וקנסות, או דרך תחרות?

אבשלום וילן: כלומר, ייכנסו עוד חברות ומי שהוא לא טוב - - -

גלעד ארדן: חבר הכנסת וילן, הבעיה היא שבנושא הזה התחרות היא מאוד בעייתית, כי ברגע שאתה קנית מוצר מחברה מסוימת והיא חייבת לתת לך שירות בשנה הראשונה אז אתה שבוי אצלה בנושא השירות.

גלעד ארדן: החוק שלי - אני הסכמתי לוותר - הוא לא יחול על שירות שהוא מעבר לשנת האחריות הראשונה.

גלעד ארדן: מה שמעבר לשנת האחריות הראשונה השר יקבע בתקנות סטנדרט מינימאלי, והם יתחרו ביניהם.

גלעד ארדן: כמו שאמר מר קמחי, מי שרוצה לרכוש סטנדרט גבוה ישלם יותר.

גלעד ארדן: ומי שפחות – פחות.

גלעד ארדן: אבל, השר יקבע סטנדרט מינימאלי.

יצחק קמחי: אני רק רוצה להפנות את תשומת ליבך שאם אתה מחריג את זה אתה מוציא את מה שאתה רצית בראשית החוק – להכניס את הכבלים והלוויין.

יצחק קמחי: אני מבין שאתה ויתרת עליהם?

גלעד ארדן: למה?

יצחק קמחי: אין להם אחריות.

יצחק קמחי: אם זה הרצון שלך – אני מאוד מאוד מתפלא כי אם אני זוכר את הפגישה הקודמת - - -

גלעד ארדן: לא, זה לא הרצון שלי.

גלעד ארדן: אבל, - - -

יצחק קמחי: אם כך, אני לא מבין למה להוציא את נושא השירות, כי הוא בדיוק באמת היה החידוש למרות שכפי שאתה אמרת בהתחלה שלא זה בדיוק התינוק שפיללת לו.

יצחק קמחי: אבל, תסכים איתי שהחשיבות שלו היא ללא כל ספק הרבה הרבה יותר גדולה.

גלעד ארדן: לא, אבל השאלה היא האם אין מוצרים ספציפיים או תחומים ספציפיים שאפשר לקבוע לגביהם.

גלעד ארדן: אני לא ידעתי שהכבלים והלוויין - - -

יצחק קמחי: אתה הוא זה שדיבר עליהם בישיבה הקודמת.

גלעד ארדן: אני רוצה להכניס אותם.

יצחק קמחי: הרמנו את הכפפה והלכנו עם זה.

יצחק קמחי: אתה אומר לנו זה לא טוב, ואני מוותר על זה.

גלעד ארדן: לא אמרתי שזה לא טוב, אני לא מבין למה אתה מתעקש על הנקודה הזאת.

גלעד ארדן: אני רוצה להכליל את הכבלים והלוויין.

גלעד ארדן: אני רק לא ידעתי שאין להם אחריות.

גלעד ארדן: לא ידעתי שהם לא מחויבים לתת שירות בבית.

יצחק קמחי: חברות הכבלים והלוויין כל השירות שלהם הוא לרוב בבית.

יצחק קמחי: הם באין לתקן את הממיר, או לבדוק את האנטנה, או כל דבר אחר - זה בבית.

גלעד ארדן: אז למה זה לא יחול עליהם?

קריאות: כי זה אחריות חוזית או רגולאטורית.

גלעד ארדן: אבל, אפשר לקבוע תחומים ספציפיים או מוצרים ספציפיים שיש להם אפיון אחר.

גלעד ארדן: לא דומה העניין של הכבלים והלוויין שאני משלם להם כל חודש תמורת השירות שאני מקבל מהם, לרכישה חד-פעמית של מקרר שאני רכשתי אותו פעם אחת, והגיוני שבשנה הראשונה יש לו אחריות על כל קלקול, ומעבר לזה אני לא יכול.

גלעד ארדן: האם אתה לא רואה איזושהי אבחנה בעניין הזה?

גלעד ארדן: לכבלים והלוויין אני משלם כל חודש, ולכן הם צריכים לעמוד בסטנדרט מסוים של המוצר שאני מקבל והשירות, כי כאילו כל חודש אני קונה מחדש.

אתי בנדלר: אם אתה רוכש אצל "אמפא" את האחריות למקרר שאתה קנית מעבר לשנה, אתה גם משלם להם תשלום חודשי או שנתי.

גלעד ארדן: בזה הם לא ביקשו שלא תהיה לזה אחריות, אלא רק אמרו - תאפשר איזשהם סוגים שונים של אחריות.

גלעד ארדן: אגב, אני אמרתי שהשר יוכל לקבוע בתקנות את הנורמה המינימאלית.

גלעד ארדן: מצידי שהשר יקבע את אותה נורמה, אמרתי רק שזה לא בחוק שלי.

אתי בנדלר: השאלה היא, האם אתה רוצה לגמרי להוציא אותם מהחוק, את מי שמשלם עבור זה?

גלעד ארדן: אני חושב שחבר הכנסת וילן מסכים שיש הבדל בין האחריות של השנה הראשונה שבה אני שבוי ומגיע לי את זה מהחוק, לבין אחרי זה שאני יכול או לרכוש את זה או לא לרכוש את זה.

גלעד ארדן: לצורך העניין, ההגדרה של כבלים ולוויין היא שונה.

גלעד ארדן: לגבי הכבלים והלוויין – אני כל חודש רוכש מחדש את המוצר של צפייה בכבלים ולוויין דרכם, והם צריכים לעמוד באותה נורמה כאילו רכשתי עכשיו את המקרר.

גלעד ארדן: זה לא דומה לקנייה של הארכת אחריות או אחריות מעבר לשנה המתחייבת בחוק, שבה אני אומר השר.

גלעד ארדן: אלו נורמות ראויות וגבוהות, ואת הנורמות האלה אם ירצה השר – ירחיב בתקנות.

גלעד ארדן: אבל, זה יקוים בינם לבין היצרנים.

גלעד ארדן: אני חושב שזה דווקא איזון נכון בעניין הזה, אלא אם כן תראו לי איפה אני שוגה.

רוני נויבאור: התיקון שאנחנו הצענו, שמשרד התמ"ת הציע - וחברתי תתקן אותי אם אני טועה - זה יש היום כבר הסמכה לשר לתקן תקנות לעניין אחריות.

רוני נויבאור: היום יש שם ענישה פלילית, אבל אין שם פיצוי לדוגמה – זה המצב היום.

רוני נויבאור: אנחנו כממשלה באנו עם הצעה שבאה ואומרת בואו נרחיב ונקבע סמכות לשר לעניין גם של שירות אחריות.

רוני נויבאור: שוב, לא אחריות שניתנת אגב מכירה, אלא אחריות שניתנת בכלל כשאני הולכת לחברה "אלקטרה" והיא אומרת לי שהיא מוכנה להציע לי חוזה של שירות בנוסף ולאחר תום תקופת האחריות.

רוני נויבאור: אנחנו הסמכנו פה את השר, ואנחנו הסמכנו את השר גם לגבי דברים שחשבנו שאדוני רוצה שזה הכבלים והלוויין, או כל מיני חברות שנותנות לך שירות, אבל השירות הזה לא יכול להינתן אם הממיר מקולקל.

רוני נויבאור: יכול להיות שיש להם חובות רגולאטוריות, ואני מניחה שהרגולאטור פה יודע יותר טוב יכול להיות שיש להם חובות רגולאטוריות לתת את השירות תוך כך וכך זמן, ואנחנו פה חשבנו שאדוני סבור שצריך אסמכה כדי להסדיר גם את העניין הזה.

רוני נויבאור: זה הדברים שאנחנו קבענו שזה שלוש האפשריות שעלו כאן.

רוני נויבאור: אפשרות אחת כבר קיימת בחקיקה.

רוני נויבאור: אדוני פשוט יבהיר לנו מה בדיוק הוא רוצה לגבי כל דבר כדי שאנחנו נדע.

רוני נויבאור: אנחנו חשבנו שההצעה של אדוני חלה על כל הדברים, שזה חל על אחריות אגב מכירה, אחריות שלא אגב מכירה, ושירות אגב.

רוני נויבאור: הצעת הנוסח היתה מאוד רחבה, ואנחנו חשבנו, ולכן אמרנו בואו נסמיך את השר גם לעניינים השונים שכיום אין לו הסמכה.

גלעד ארדן: אני אבהיר עוד הפעם.

גלעד ארדן: עניין הפיצוי לדוגמה, התכוונתי שהוא יחול רק בשנת השירות שמחויבת היום על-פי החוק.

גלעד ארדן: כל יתר הסטנדרטים של השעתיים והאחרים, הבנתי שכוונת המשרד היא לבקש הסמכה להרחיב אותם, או להרחיב נורמות מינימאליות גם על מתן שירות, ואמרתי בסדר.

גלעד ארדן: אני לא מכיר את הבעייתיות של התחום הזה, את זה מר קמחי מכיר יותר טוב ממני.

גלעד ארדן: אני מכיר ממני ומעוד הרבה אנשים שדיברתי איתם בתחום הזה, וגם צרכנים רגילים, שקיימת בעייתיות שאני מכיר אותה, בשנת האחריות הראשונה שבה הלקוח שבוי ואין תחרות על רכישת האחריות.

גלעד ארדן: חשבתי שאני רוצה לחייב סטנדרטים גבוהים יותר, כולל פיצוי.

גלעד ארדן: המשרד איזה נורמה שהוא רוצה להחיל – יחיל.

גלעד ארדן: זה תקנות שיובאו גם לאישור ועדת הכלכלה, והוועדה רק תביע את דעתה האם ראוי להחיל גם כאשר לצרכן יש אפשרות בחירה או רכישה של אחריות אחרת, או ברמות שונות, והמשרד יפעיל את שיקול דעתו.

גלעד ארדן: אני לא מכיר מספיק את הנושא הזה.

גלעד ארדן: בכל הקשור לכבלים ולוויין, מבחינתי הם במקבילה, או כל מוצר שלגביו אתה מקבל שירות מתמשך שהשירות הוא רכישה – אני לא יודע איך לקרוא לזה, צריך את ההגדרה המשפטית – אז אתה מבחינתי בעצם כל הזמן נחשב כמו בתוך שנת האחריות הראשונה, כי השירות הוא אמור להיות כל הזמן.

יצחק קמחי: ואז חל עליך גם הפיצוי.

גלעד ארדן: כן, זו הכוונה.

גלעד ארדן: האם זה עכשיו ברור?

אתי בנדלר: יותר ברור.

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שגם לי זה יותר ברור עכשיו.

גלעד ארדן: אני מבקש להקריא את החוק.

דניאל ספיר: אני מחברת "הוט".

דניאל ספיר: לגבי האיחור הראשון, השני או השלישי, אני רוצה להעיר את עיניך שיותר מידיי איחורים נגרמים מגורמים אחרים.

דניאל ספיר: גם לנו אין צ'אקלאקה על האוטו, וגם אני לא יודע לחנות באדום-לבן.

דניאל ספיר: אני לוקח את הדברים הטריוויאליים של חנייה, זמן הגעה, וכן הלאה וכן הלאה, ואני חושש מדברים אחרים.

דניאל ספיר: למשל, הנשיא בוש מסתובב בירושלים ואני מאחר, ואז כל לקוחות ירושלים מאחרים, או מרתון תל-אביב, ועוד אי אלו דוגמאות רבות ושונות ומשונות שמונעות ממני להגיע ללקוח במועד המתואם, והנה בפגישה הראשונה שלי איתו התעכבתי על לא עוול בכפי.

דניאל ספיר: זו נקודה ראשונה לגבי האם איחור ראשון, או איחור שני או איחור שלישי - מה לגיטימי.

דניאל ספיר: בנוסף, אני מקווה ופוחד שלא ייגרם בעקבות חוק שכזה סוג של אי סגירת הטיפול בבית הלקוח על מנת למנוע את האיחור הבא.

דניאל ספיר: כי למעשה, נורא קל לי אחרי שעה וחצי להגיד ללקוח שלצערי לא סיימתי את הטיפול, ובשבוע הבא אני בא, או עוד יומיים, כמו שאמר חבר הכנסת זיו.

גלעד ארדן: אני מניח שבעניין הזה גם אתם לא ממש שמחים לבוא סתם עוד הפעם למישהו.

גלעד ארדן: גם לכם זה עולה כסף.

דניאל ספיר: לכן, עולם הקנס.

דניאל ספיר: אם יהיה לי יותר זול לשלוח טכנאי פעם נוספת, אז אני לא אאחר.

דניאל ספיר: צריך להיזהר מהמלכודת הזאת.

גלעד ארדן: הבנתי, ובוא אני אומר לך מה אני אעשה.

גלעד ארדן: אני כרגע בתיקונים שהעברתי בהתחלה, אאשר את החוק לקריאה ראשונה.

גלעד ארדן: עד הקריאה השנייה והשלישית, אני מתחייב לכם גם לבחון ולשקול את העניין האם זה יהיה בפעם הראשונה או בפעם השנייה.

גלעד ארדן: בפעם השלישית בטוח אין מה לדבר.

גלעד ארדן: אבל, השאלה היא האם יש צורך באפשרות של השנייה?

גלעד ארדן: אני גם אקבל את מה שהציע חבר הכנסת וילן, ואני אנסה לבדוק גם בעולם את המצב הנוהג.

גלעד ארדן: אני אזמין מחקר ממרכז המחקר והמידע של הכנסת לגבי הסטנדרטים הצרכניים.

גלעד ארדן: אני חייב להגיד לך שלא תמיד זה רק ענייני חקיקה.

גלעד ארדן: הרי כולנו יודעים שבארצות הברית עושים דברים שכאן לא עושים, אפילו שהחוק לא מחייב.

גלעד ארדן: למשל, עניין החזרת המוצרים.

גלעד ארדן: השכילה אותי היועצת המשפטית שבארצות הברית מחזירים כסף, וזה בגלל תרבות אחרת גם של הקונים ושל המוכרים - אני לא בא רק למוכרים בטענות.

גלעד ארדן: גם הקונים עושים בזה שימוש יותר ראוי ומושכל.

גלעד ארדן: בעניין הזה אני אקח את הזמן שלי לבדוק את עצמי, ולבקש קצת מידע מהעולם.

גלעד ארדן: לקראת הקריאה השנייה והשלישית, אני אפתח את הנושא הזה מחדש - אני מתחייב את זה לפרוטוקול.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אני מהמועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אני רק רוצה לסבר את האוזן ולהגיד שאנחנו הכנסנו גם בהסכמי מנוי וגם ברישיונות מן מנגנון כזה של פיצוי בגין המתנת סרק.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: זאת אומרת שזה לא משהו שלא קיים בארץ.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: ברישיונות הן של "הוט" והן של "יס", קיים פיצוי כזה שאם לקוח ממתין המתנת סרק והטכנאי לא מגיע, הוא מפוצה.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: הוא מפוצה באותו גובה.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אגב, יש גם פיצוי בגין זה שהטכנאי מגיע, והלקוח לא בבית.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: באותו גובה שהם קובעים במחירון את הפיצוי בגין זה שהטכנאי מגיע והלקוח לא בבית - זה אקוויוולנטי.

גלעד ארדן: האם יש דבר כזה?

מירב שטרוסברג-אלקבץ: יש את זה אצלנו ברישיונות.

גלעד ארדן: אני לקוח של "הוט", האם אני חתום שאם אני מזמין טכנאי ואני לא בבית אז אני משלם להם?

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אם אתה מזמין טכנאי ואתה לא נמצא בבית, הטכנאי מגיע לביקור סרק - - -

גלעד ארדן: האם זה בתוך החוזה של ההצטרפות?

מירב שטרוסברג-אלקבץ: זה בתוך החוזה.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: בדרך כלל, הם לא גובים את זה.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אבל, קיים תעריף כזה.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: הסכום הוא 80 שקלים ב"הוט", ו-120 שקלים ב"יס".

ראובן קמחי: אגב, זה לא קיים בתקנות.

ראובן קמחי: אני יכול ללכת חמש פעמים, והלקוח יכול לשים לי פתק: הלכתי למכולת, הלכתי להביא את הילד, הלכתי לקופת חולים, ולי אין שום מנגנון.

גלעד ארדן: אגב, יכול מאוד להיות - ואני חשבתי שאתם תציעו בעניין הזה גם משהו - שלקראת הקריאה השנייה והשלישית נחשוב על איזשהו סעיף למצב שבו הלקוח הזמין אתכם והוא לא היה בבית.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אצלנו יש הסדר כזה, ברישיונות ובהסכמי המנוי.

אתי בנדלר: האם את יכולה להעביר לנו בבקשה את הסעיף הרלוונטי בתקנות?

אתי בנדלר: אנשים לא מודעים לזה.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: בשמחה.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אנחנו נעלה את זה לאתר.

גלעד ארדן: אבל, אז זה יפתח פתח שהם יגידו שהם צלצלו ולא ענו.

גלעד ארדן: אחרי ששבע פעמים הטכנאי לא הגיע, אני ראיתי שהיה לאחרונה פסק דין שאו "הוט" או "יס" נאלצו לפצות את האדם ב-1,000 – 2,000 שקלים.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אני עושה במועצה גם פניות ציבור, ואני יודעת שהם מפצים פעמים רבות על פי החובה שאנחנו קבענו להם.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: זה לא מגיע לסכומים של 1,000 שקלים, אבל הם מפצים 120 שקלים על כל פעם שהטכנאי - - -

גלעד ארדן: עו"ד נויבאור, תיקחי מהם לראות - - -

מירב שטרוסברג-אלקבץ: היא חברת מועצה אצלנו.

ראובן קמחי: לשכת המסחר הציעה משהו אולי קורלטיבי.

ראובן קמחי: למשל, שזה יהיה קשור באמת למתן השירות.

ראובן קמחי: לדוגמה, במקום לתת את הכסף, לתת שווה כסף.

ראובן קמחי: דהיינו, הארכת האחריות בגלל שלא באו בזמן.

ראובן קמחי: הדבר הזה יקל גם על המחוקק, גם על משרד המשפטים.

ראובן קמחי: לא צריך לעשות יותר לא קנסות, - - -

גלעד ארדן: אני מוכן לשקול את זה לקריאה הבאה, בתנאי שאתם תציעו לי בכתב מה זה השווה כסף, כי אם השווה כסף זה מוצרים חלופיים מסין שעולים לכם שקל וזה בגין פיצוי של 300 שקל - - -

ראובן קמחי: שלא יפחת משכר של יום עבודה, משכר ממוצע במשק.

גלעד ארדן: לא.

ראובן קמחי: לא, השווי הכספי.

אתי בנדלר: מי קובע את השווי הכספי?

ראובן קמחי: אנחנו יודעים שפעם בחודש הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אומרת בדיוק מה השכר.

אתי בנדלר: אתה תציע לי טוסטר, ואנחנו נתווכח אם הוא עולה 50 או 250 שקלים.

ראובן קמחי: לא, דיברנו שווה שירות.

ראובן קמחי: לדוגמה, אם יש ל"הוט" חוזה, אז אתה תקבל עוד חודש ימים חינם.

ראובן קמחי: זה שווה כסף.

גלעד ארדן: אני רוצה לקרוא את החוק, לומר את השינויים ולהצביע.

גלעד ארדן: "הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הגבלת זמן המתנה ופיצוי לדוגמה), התשס"ח-2007 הוספת סעיפים 18ג עד 18ה 1.

גלעד ארדן: בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981 (להלן – החוק העיקרי), אחרי סעיף 18 ב יבוא: "זמן מתנה לשירות בבית הצרכן 18ג.

גלעד ארדן: - נדרש ביקור טכנאי במעונו של הצרכן, לשם קיום חיובי הצרכן, לאחר מכירת הטובין בהתאם לתעודת אחריות" – כאן יימחקו המילים: "או חוזה שירות" – "יתאם היצרן את המועד ושעת הביקור עם הצרכן, ויחולו הוראות אלה:"

יצחק קמחי: הרגע דיברנו על זה , ואמרת שחוזה שירות - - -

גלעד ארדן: אבל, אני מוסיף לכם סעיף הסמכה.

גלעד ארדן: האם זה לא עונה על הצורך?

יצחק קמחי: תכניס את זה כבר לחוק, וזה יהיה שייך לכול.

גלעד ארדן: אבל, כאן אם כתוב: "או חוזה שירות" אז המנגנון הפיצוי הכספי, יחול גם על האחריות שהיא לא בשנת השירות, וזה אני אמרתי שאני רוצה להותיר לשיקול דעתכם בסעיף ההסמכה.

גלעד ארדן: אני לא מבין, אני כנראה לא יודע להסביר את עצמי - פעם חשבתי שאני יודע.

גלעד ארדן: אני אסביר את זה שוב?

יצחק קמחי: למשל, הכבלים והלוויין יצאו מכאן אם אתה מוציא את חוזי השירות.

גלעד ארדן: האם אין דרך לנסח כאן

גלעד ארדן: כך שחוזי שירות על רכישה חד-פעמית של מוצר שהם מעבר לשנת אחריות, לא ייכללו כאן, אבל מוצרים כמו הכבלים והלוויין שבהם השירות הוא מתמשך, כן ייכללו כאן?

גלעד ארדן: האם אי אפשר לעשות אבחנה?

יצחק קמחי: אדוני, בוא נעשה את האבחנה.

גלעד ארדן: אני עושה את האבחנה, אני עושה אותה בפעם הרביעית כרגע.

גלעד ארדן: האם את לא מבינה מה אני מתכוון?

אתי בנדלר: אני מבינה, אני רק לא יודעת איך לעשות את האבחנה בין חוזה למתן שירות שכרוך בזה גם תקינות של טובין שנמצאים אצל הצרכן שאליהם אתה מכוון - ל"הוט" ול"כבלים" – לבין דבר אחר, חוזה שירות רגיל שאני קונה אחריות לתיקון המקרר.

אתי בנדלר: אני לא יודעת איך לאבחן.

ראובן קמחי: יש הבדל בין מנוי לבין שירות אחזקה.

ראובן קמחי: מנוי זה מה שעושים בכבלים, מידי חודש שמחדשים את המנוי.

ראובן קמחי: זה לא שירות אחזקה.

דניאל ספיר: זה זהה לגמרי.

דניאל ספיר: אני משלם 300 שקל על המקרר ב-12 תשלומים, זה בדיוק אותו הדבר.

גלעד ארדן: התשלום לכבלים וללוויין הוא לא מחולק לתשלומים.

גלעד ארדן: זה לא שהמוצר עולה 2,400 שקל לשנה, ואני משלם אותו בתשלומים.

גלעד ארדן: כל חודש זה עולה לי 200 שקל, כל חודש אני רוכש מחדש את השירות.

אתי בנדלר: אתה רכשת מהכבלים שירות צפייה בשירותי הכבלים והלוויין.

אתי בנדלר: כדי לקבל את השירות הזה, נותנים לך ציוד שצריך להיות תקין, או שיש לך.

אתי בנדלר: האנטנה צריכה להיות תקינה, וגם הממיר צריך להיות תקין.

אתי בנדלר: אני לא יודעת לעשות אבחנה בינם לבין המקרר.

גלעד ארדן: איך אפשר להחריג מהחוק הזה אחריות שהיא לא בשנת האחריות.

גלעד ארדן: כלומר שהיא מעבר לזה?

יצחק קמחי: בואו נעזוב לרגע את הכבלים והלוויין, ואני מקווה שבעזרתה של היועצת המשפטית נמצא אולי באמת את הפתרון.

יצחק קמחי: אבל גם לעניין הנושא שלך על החרגת השירות מעבר לתקופה, אני רוצה להיתלות בך אדוני.

יצחק קמחי: אמרת שאתה רוצה לשנות פה את הסטנדרטים וליצור סטנדרטים אחרים.

יצחק קמחי: התקנות של אחריות ושירות הן באמת התקנות שעוסקות רק בתקופת האחריות.

יצחק קמחי: אתה בעצמך אומר: אני רוצה לבוא ולהרחיב את זה, ושזה יהיה סטנדרט בדברים נוספים.

יצחק קמחי: הדבר הכי קרוב לבוא ולהרחיב את זה, זה כל אותם חוזי שירות לתקופה שהיא מעבר לתקופת האחריות.

יצחק קמחי: אם תשאל פה את המועצה לצרכנות אז הם יתנו לך רשימה של הצרות הכי גדולות – הן בתחומים האלה.

יצחק קמחי: אני לא יודע מי הצליח לשכנע אותך הפוך, להוציא דווקא את החוזים האלה החוצה.

יצחק קמחי: אבל, אם ישנן בעיות צרכניות הן הרבה יותר בתקופות האלה – זה הנושא.

גלעד ארדן: עו"ד קמחי, אני לא יודע, פעם חשבתי שאני יודע להסביר טוב.

גלעד ארדן: אני כבר כנראה מזמן איבדתי את זה, ואני עוד הפעם אסביר.

גלעד ארדן: בשנת האחריות הלקוח הוא לקוח שבוי.

גלעד ארדן: יש גם דרישות מינימאליות כלפי אזרחי מדינת ישראל כאנשים בוגרים לדעת מה הם רוכשים.

גלעד ארדן: כאשר המוצר שמוכרים לי הוא אחריות, אפשר גם לדרוש מהאדם להפעיל שיקול דעת מסוים.

גלעד ארדן: תבוא אתה כמי שמפקח על זה ותגיד לי: תשמע, גם כאשר יש לו שיקול דעת לרכוש אחריות, מטעים אותו, עושים לו כך, אז אני חושב שצריך איזושהי נורמה מינימאלית.

יצחק קמחי: זה הפרות חוזיות.

יצחק קמחי: התחייבתי לבוא ולתקן לך תוך יום, ואני מגיע תוך חודש.

יצחק קמחי: אני שבוי באותה מידה כי יש לי הסכם עם אותו נותן שירות, והוא לא נותן לי.

גלעד ארדן: אבל, אתה רכשת את ההסכם הזה, זה לא אגב רכישת מוצר.

יצחק קמחי: נכון.

יצחק קמחי: חלק זה גם אגב רכישת מוצר, וזה מוסדר בתקנות, וחלק זה לא.

יצחק קמחי: זה חברות שונות, וזה לא היבואן עצמו.

גלעד ארדן: הציע לי משהו העוזר שלי ואני אעשה משהו אחר.

גלעד ארדן: נעשה פה כך - בהתאם לתעודת אחריות או חוזה שירות מהסוג שיקבע השר בתקנות.

גלעד ארדן: תחליטו אתם על חוזה שירות אתם רוצים להחיל את הנורמות של החוק, ואיזה אתם רוצים לעשות נורמות אחרות.

גלעד ארדן: האם זה בסדר?

יצחק קמחי: כן.

יצחק קמחי: לגישתי לפחות - קודם כל, אישית אני הייתי מעדיף שהנורמה של מתן האחריות תורחב, ואחר כך מה שאדוני רוצה זה הגברת הענישה או יצירת הסנקציה.

יצחק קמחי: הנורמה צריכה להיות רחבה ביותר, והאבחנות צריכות להיות במידת הסנקציה.

יצחק קמחי: היו"ר גלעד ארדן: אבל, אתה בעצמך לא מתכוון להחיל את אותן נורמות על שנת האחריות.

יצחק קמחי: אני רוצה את שיקול הדעת לעניין - - -

חנה טירי: אפשר לומר שזה לא יהיו אותן נורמות.

גלעד ארדן: יופי, בסדר.

גלעד ארדן: מה שיש לו בהתאם לתעודת אחריות, החוק כבר קובע נורמות מסוימות.

גלעד ארדן: לגבי חוזה שירות - איזה שאתם תחליטו.

חנה טירי: אבל, זה מה שקבענו בסעיף המסמיך.

חנה טירי: אנחנו קבענו שלעניין חוזה השירות במישור הוולונטארי, לא במישור של האחריות - - -

גלעד ארדן: כן, אני מדבר במישור הוולונטארי.

חנה טירי: אנחנו קבענו שלא יחולו כל ההוראות של סעיף 18א, יחולו הוראות מסוימות.

חנה טירי: ההוראות שאדוני רצה שזה זמן הגעה של הטכנאי - זה מה שאנחנו הבנו שאדוני רוצה להרחיב בהצעת החוק שלו - ולכן כתבנו.

חנה טירי: זה הסעיף המסמיך שכתבנו, שהשר רשאי לקבוע הוראות בעניינים המפורטים בסעיפים קטנים (א)(2)(3) ו-(4).

חנה טירי: אני אגיד במפורש מה הם הסעיפים הקטנים האלה: לעניין חוזה למתן שירות לתיקון טובין, גם שלא לאחר מכירה - -

גלעד ארדן: מאה אחוז, קיבלתי.

חנה טירי: - - לרבות תיקון טובין לתקופת אחריות ארוכה יותר.

חנה טירי: וכן, לעניין חוזה למתן שירות שבו מותנה השירות בתקינות טובין הנמצאים אצל הצרכן.

חנה טירי: כל מה שקשור באחריות - - -

גלעד ארדן: מאה אחוז.

גלעד ארדן: הבעיה שלי שלא קראתי את ההצעה שלכם לפני, רק הסבירו לי אותה.

ראובן קמחי: לא, לא.

ראובן קמחי: אנחנו חוזרים בדיוק לחוזה.

ראובן קמחי: בדיוק לומר שגם חוזה וולונטארי בחקיקה יופיע שזה יהיה בדיוק הסטנדרט שתיקבע באחריות.

חנה טירי: בדברים מסוימים.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: בדברים מסוימים כן, ובדברים מסוימים לא.

חנה טירי: לא בכל הדברים, ואני אגיד בדיוק למה היתה כוונה.

חנה טירי: אני אפתח את החוק לסעיף המסמיך.

חנה טירי: סעיף 18א אומר: השר באישור חייב לחייב יצרן, יבואן, סיטונאי או קמעונאי של טובין או שירותים, לתת שירות לצרכן לאחר מכירה.

חנה טירי: וכן, רשאי הוא לקבוע להוראות לעניין זה, לרבות באלה.

חנה טירי: את פסקה (1) תיקון ליקויים ופגמים והחלפן טובין, אנחנו לא מכניסים.

חנה טירי: את זה אנחנו משאירים במישור הוולונטארי.

חנה טירי: תקבעו בחוזים שלכם מה שאתם רוצים.

חנה טירי: הצרכן ירצה - יקנה.

חנה טירי: לא ירצה - לא יקנה.

חנה טירי: לגבי מתן השירות במענו של הצרכן – אנחנו חושבים שזה כן צריך לקבוע, כי למשל יש מוצרים שהם מוצרים כבדים, ולא יכול להיות שבחוזי שירות יחייבו את הצרכן להביא מקרר לתחנת השירות.

גלעד ארדן: כן, כן.

ראובן קמחי: זה בסדר.

חנה טירי: לגבי דרכים ומועדים לביצוע השירות, קיום תחנות שירות.

ראובן קמחי: המועדים, השעתיים, זו הבעיה.

חנה טירי: שלושת הפסקאות האלה אנחנו אומרים גם במישור הוולונטארי השר יוכל לקבוע הוראות ספציפיות שהן יהיו הוראות מחייבות.

ראובן קמחי: אבל, הן לא יכולות להיות באותה רמה של האחריות.

אתי בנדלר: אני לא יודעת על מה אנחנו דנים עכשיו, על זה או על זה?

אתי בנדלר: כי אתה מדבר רק על נדרש ביקור טכנאי במענו של הצרכן לשם קיום חיובי הצרכן.

אתי בנדלר: זה אחד מהנושאים שמנויים כאן שיש עליהם הפניה בסעיף קטן (א)(2)(3) ו-(4), כי יש גם הדרכים והמועדים לביצוע השירות, וגם נושא קיום תחנות שירות במקומות, או באזורים מסוימים.

אתי בנדלר: כלומר, אני עדיין לא רואה איך לעשות את הסינתזה בין מה שאתה לבין מה שאתה קורא עכשיו, לבין ההצעה שהתגבשה על-ידי נציגי הממשלה.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: האם היא סותרת?

אתי בנדלר: היא לא סותרת, היא אחרת.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין, בסופו של דבר כשאתה תמשיך לקרוא את זה, האם אתה מתייחס רק לזמן ההמתנה והפיצוי הסטטוטורי שאותם אתה רוצה לקבוע בהצעת החוק, או שאתה רוצה משהו רחב יותר שהכול ייקבע בתקנות?

גלעד ארדן: גם וגם.

חנה טירי: אדוני היושב ראש, לעניין תקופת האחריות זה כבר קבוע היום ממילא בתקנות.

חנה טירי: כל ההוראות שקבועות בהצעה לעניין זמן המתנה, נדרש ביקור טכנאי, ככל שנוגע לתקופת האחריות זה כבר קבוע.

גלעד ארדן: לא, זה לא קבוע.

גלעד ארדן: זה קבוע רע, ואני מבקש לשנות את זה.

גלעד ארדן: זה קבוע שעתיים כפול שלוש, ואני רוצה שעתיים פעם אחת, פלוס שעה.

חנה טירי: פה צריך לתקן את התקנות.

גלעד ארדן: תתקנו את התקנות.

חנה טירי: נכון, ולכן אנחנו אומרים לא בחקיקה ראשית.

חנה טירי: זו היתה העמדה שלנו.

גלעד ארדן: בסדר, אני מבין את זה.

גלעד ארדן: אני לא קיבלתי את העמדה.

חנה טירי: אנחנו נתקן את התקנות אם זו הדרישה שתבוא מוועדת הכלכלה.

חנה טירי: אנחנו חושבים שהרבה יותר נכון ללכת בדרך הזאת.

גלעד ארדן: כן, זה מה שאני אומר כל הזמן.

גלעד ארדן: אני אומר פעם אחרונה, אני מקריא את זה, אני מצביע.

גלעד ארדן: אחרי שהסברתי את כל הנאום בהתחלה, את עכשיו מסבירה לי מחדש שאנחנו חלוקים.

גלעד ארדן: אני יודע שאנחנו חלוקים.

גלעד ארדן: בסדר, אז אנחנו חלוקים.

גלעד ארדן: אני חושב שהתקנות לא טובות.

גלעד ארדן: אני רוצה לשנות אותן בחקיקה ראשית.

גלעד ארדן: אני חושב שהפיצוי הסטטוטורי צריך להיות חקיקה ראשית.

גלעד ארדן: אתם חושבים שזה לא נכון אז תחזרו לממשלה, ושהממשלה תפיל את זה.

גלעד ארדן: השר יגיד שב-2019 הוא יתקן עוד הפעם את התקנות לטובת הצרכנים.

גלעד ארדן: כמו שהוא משך את התקנות של עמידה לפי משקל, כמו שהוא עשה לא כמו שצריך את התקנות של השבת כסף, כך אני גם אסמוך עליו שהוא יעשה תקנות, וזה יעבור את משרדי הממשלה ויגיע לכאן.

גלעד ארדן: אני לא חושב שאני צריך לחכות לו, ואני רוצה לשנות את התקנות על-ידי חקיקה ראשית.

גלעד ארדן: הממשלה תרצה להפיל את זה - שתפיל את זה.

אתי בנדלר: יש לי הצעה.

אתי בנדלר: קודם כל, החלק הראשון של הצעת הממשלה, אני חושבת שזה ראוי וראוי, וכדאי כן להשאיר את זה.

אתי בנדלר: אחר כך, לקבוע הוראות ספציפיות לעניין זמן המתנה לפי ההצעה שלך לגבי תקופת אחריות, וחוזים אחרים שהשר יקבע.

אתי בנדלר: בואו ננסה בכל זאת לשלב בין ההצעות.

גלעד ארדן: אבל, זה מה שרציתי כל הזמן.

אתי בנדלר: אני עכשיו מנסה גם להציע איך.

אתי בנדלר: אם אתה מוכן תקרא את סעיף 1 להצעת הממשלה, ותאשר אותו.

אתי בנדלר: אחר כך, להוסיף: לעניין זמן המתנה בתקופת אחריות יחולו הוראות אלה.

גלעד ארדן: טוב, מאה אחוז.

גלעד ארדן: "בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 18א, האמור בו יסומן סעיף קטן (א), ואחריו יבוא סעיף קטן (ב): השר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות בעניינים המפורטים בסעיף קטן (א)(2)(3) ו-(4) לעניין חוזה למתן שירות לתיקון טובין גם שלא לאחר מכירה, לרבות תיקון טובין לתקופת אחריות ארוכה יותר מהתקופה שנקבעה לפי סעיף קטן (א), וכן לעניין חוזה למתן שירות שבו מותנה השירות בתקינות טובין הנמצאים אצל הצרכן.

גלעד ארדן: " – מאה אחוז.

אתי בנדלר: ואז נוסיף סעיף קטן (ג): לעניין זמן המתנה בתקופת אחריות, יחולו ההוראות האלה.

גלעד ארדן: כן, ועכשיו אני מקריא את התוספת שלי: "נדרש ביקור טכנאי במענו של הצרכן, לשם קיום חיובי היצרן, לאחר מכירת הטובין בהתאם לתעודת אחריות או חוזה שירות, יתאם היצרן את המועד ושעת הביקור עם הצרכן, ויחולו הוראות אלה.

גלעד ארדן: "

רז הילמן: כאן רצינו להחריג חוזה שירות, כאן היתה תוספת אחרי חוזה שירות, שרק באישור של השר.

גלעד ארדן: לא, זה כבר נקבע בחלק הראשון שהקראתי.

גלעד ארדן: "(1) זמן ההמתנה לטכנאי לא יעלה על שעתיים מעבר למועד שתואם כאמור.

גלעד ארדן: (2) יצרן לא יבקש מצרכן להמתין לקריאה טלפונית כתחליף לתיאום האמור, אלא אם כן הצרכן ביקש זאת כדי להקל עליו, והקריאה הטלפונית תהיה במסגרת זמן ההמתנה הקבוע בפסקה (1).

גלעד ארדן: "

ראובן קמחי: ומה אם הוא לא ביקש והוצע לו, והוא מאשר?

ראובן קמחי: המושג "ביקש" מסנדל אותנו.

ראובן קמחי: זה לא בא ביוזמתי, אבל אם האדם מוכן?

גלעד ארדן: כרגע אני לא רוצה לשנות את זה.

גלעד ארדן: אני אהיה מוכן לשקול לתקן את זה לקריאה השנייה והשלישית, ולהכניס פה איזשהו ניסוח שגם אתם תוכלו להציע.

גלעד ארדן: אני רוצה לחשוב איך להבהיר את זה חד וחלק שזה על דעת שני הצדדים, ושלא הניסוח היה כזה שהלקוח חושב שזאת הברירה היחידה העומדת בפניו.

ראובן קמחי: תודה רבה.

גלעד ארדן: "18ד.

גלעד ארדן: תואם מתן שירות.

גלעד ארדן: ...

גלעד ארדן: זה בעצם לא "ד".

אתי בנדלר: אנחנו נמספר את זה.

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: "תואם מתן שירות בין יצרן לצרכן בהתאם לסעיף 18ג, והפר היצרן את הוראות הסעיף האמור, יהיה זכאי הצרכן בשל אותה הפרה לפיצוי כספי שאינו תלוי בנזק (בסעיף זה – פיצוי לדוגמה) כמפורט להלן:" חרג היצרן ממסגרת הזמן שבסעיף 18ג(1) למשך זמן העולה על שעה – במקום חצי שעה יהיה כתוב שעה – פיצוי לדוגמה בסכום של 300 שקלים חדשים, ולמשך זמן העולה על שעתיים פיצוי לדוגמה בסכום של 600 שקלים חדשים.

גלעד ארדן: כלומר, זה כבר ארבע שעות.

גלעד ארדן: "(2) הפר היצרן את הוראות סעיף 18ג(2) – פיצוי לדוגמה בסכום של 500 שקלים חדשים.

גלעד ארדן: " והסעיף האחרון – "החיובים המוטלים על יצרן בסעיפים 18ג ו-18ד יחולו גם על עוסק שמכר לצרכן טובין במחיר העולה על 400 שקלים חדשים אם אין אפשרות לאתר את היצרן.

גלעד ארדן: " עוד הערות, בבקשה.

רז הילמן: ב-18ג אני הבנתי שאת החלק שבשורה השלישית "בהתאם לתעודת אחריות או חוזה שירות" זה יהיה: בהתאם לתעודת אחריות או חוזה שירות שהשר יקבע לגביו תקנות, והקראתם את זה בלי התוספת שהשר יקבע לגביו תקנות.

אתי בנדלר: כן, או חוזה שירות שיקבע השר.

גלעד ארדן: צריך פה הפניה, או חוזה שירות כפי שיקבע השר.

אתי בנדלר: שיקבע השר.

אתי בנדלר: אני עוד לא יודעת איך לנסח את זה.

אתי בנדלר: אבל, נעבוד על זה.

גלעד ארדן: מה שכן צריך להיות ברור זה שההגדרה שלהם של חוזה למתן שירות שבו המותנה השירות בתקינות טובין, זה לא מחכה לתקנות שלהם.

גלעד ארדן: זה כבר שווה ערך עכשיו.

גלעד ארדן: על זה גם חל עניין הפיצוי.

גלעד ארדן: יש הבדל בין חוזה שירות של רכישה - מה שהם הגדירו חוזה למתן שירות גם שלא לאחר מכירה, לרבות תיקון טובין - לבין חוזה למתן שירות שבו מותנה השירות בתקינות טובין שעליו כן יחול הנושא של הפיצוי לדוגמה.

גלעד ארדן: זה עניין של ניסוחים אחר כך איך לעשות את האבחנות האלה.

גלעד ארדן: אני רוצה שנבין את העיקרון שיהיה ברור.

גלעד ארדן: העיקרון הוא שלגבי חוזה למתן שירות שבו מותנה השירות בתקינות הטובין הנמצאים אצל הצרכן, אנחנו לא מחכים לשר בעניין הזה, אלא החוק יחול גם על זה כמו שעו"ד קמחי אמר, כדי שיהיה ברור שכאשר השירות מחייב את תקינות הטובין, אז הסטנדרטים שהחוק קובע חלים.

גלעד ארדן: כל עניין התקנות של השר לגבי הנורמות זה רק לגבי הרישה של ההגדרה החדשה שלכם.

גלעד ארדן: כלומר, שהתקנות שהשר ייקבע הם יחילו את ההוראות רק לעניין חוזה למתן שירות לתיקון טובין גם שלא לאחר מכירה, לרבות תיקון טובין תקופת אחריות ארוכה יותר מהתקופה שנקבעה לפי סעיף קטן (א).

גלעד ארדן: הסיפה - החוק כן חל עליה.

גלעד ארדן: לא "וכן לעניין" – למעט לעניין.

גלעד ארדן: בסדר?

גלעד ארדן: האם זה ברור עד כאן, גברתי.

אתי בנדלר: לא, ממש לא.

סוזנה רבינוביץ: אז אתה שוב מחייב בחוזה שירות שאסור לאחר, שזה כבר יהיה קבוע בפנים.

גלעד ארדן: רק בחוזה למתן שירות שבו השירות מותנה בתקינות הטובין.

גלעד ארדן: כשאני קונה ממך אחריות על פריג'ידר לעוד שנים מעבר למה שאת חייבת לתת לי, השירות שאת נותנת לי הוא תיקון ליקויים במקרר הזה.

גלעד ארדן: הוא לא מותנה בתקינות המקרר, אלא נהפוך הוא.

גלעד ארדן: כשאני קונה ממך שירות צפייה בטלוויזיה, השירות מותנה בזה שהטובין שנתת לי כדי לצפות בטלוויזיה תקינים.

גלעד ארדן: לכן, החוק שלי יחול רק על ההגדרה שבו השירות מותנה בתקינות הטובין הנמצאים אצל הצרכן, והוא לא יחול על הרישה של ההגדרה של המשרד.

גלעד ארדן: בסדר?

אתי בנדלר: חלקי.

אתי בנדלר: ההוראות בדבר זמן המתנה יחולו הן לתקופות אחריות כפי שאתה אומר, הן במקרה של חוזה למתן שירות שבו מותנה השירות בתקינות טובין הנמצאים, והן חוזה שירות שיקבע השר.

גלעד ארדן: אמת, בדיוק.

אתי בנדלר: פרט לזה, בחלק הראשון שמהווה הסמכה רחבה יותר לשר לקבוע הוראות במגוון רחב של נושאים, ההסמכה הזאת תחול לגבי כל מגוון הנושאים, לרבות הנושא של חוזה למתן שירות שבו מותנה השירות בתקינות טובין הנמצאים אצל הצרכן.

גלעד ארדן: ההוראות שהשר יקבע באישור ועדת הכלכלה, הן לא לפנינו.

אתי בנדלר: מדובר בסעיף הסמכה, ולכן אני אומרת להשאיר את זה בסעיף ההסמכה.

גלעד ארדן: הסמכות שלו היא רחבה כמו האוקיינוס.

גלעד ארדן: אם הוא יצליח לשכנע את ועדת הכלכלה הוא יכול להביא איזה תקנות שהוא רוצה על איזה סוג שירות שהוא רוצה, בין אם זה שירות לאחר מכירה, שלא לאחר מכירה, שירות שמותנה בתקינות הטובין, לא מותנה.

גלעד ארדן: שיביא מה שהוא רוצה, הכנסת תשתכנע - תאשר.

גלעד ארדן: יש לו סמכות רחבה כמה שהוא רוצה.

גלעד ארדן: החוק שמדבר על שעתיים פעם אחת, פלוס שעה איחור, ושעתיים איחור שמחייבים פיצוי, חל רק על השנה הראשונה שהחוק קובע, ועל שירות שמחייב תקינות של הטובין.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה להכנה לקריאה ראשונה את נוסח הצעת החוק על פי העקרונות שכרגע הוקראו.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: מי נגד?

גלעד ארדן: מי נמנע?

גלעד ארדן: אין.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה הצעת החוק אושרה להעלאה לקריאה ראשונה.

לאה ורון: אוהד רייפן מהאוצר הודיע במייל לוועדה שההצעה אינה כרוכה בעלות תקציבית.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני נועל את הישיבה.