ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 452, 2008-01-09 09:00

גלעד ארדן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

גלעד ארדן: על סדר היום הצעת חוק אגרה עבור רשות השידור (שינוי שיעורי הפחתת האגרה)(תיקוני חקיקה)(הוראת שעה), התשס"ח-2007, של חבר הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי כנסת.

גלעד ארדן: הצעת החוק עברה בקריאה הראשונה במליאת הכנסת ב-24.12.07 ולאור דחיפות הנושא ומצבה הקשה הכספי של רשות השידור ולאור החשיבות שהוועדה מייחסת להמשך קיום השידור הציבורי, קבענו את זה בדחיפות גבוהה על סדר יומה של ועדת הכלכלה כדי לנסות להשלים את החקיקה הזו.

גלעד ארדן: בדיון הקודם הוועדה הכניסה תיקון בנוסח, והתיקון הזה אושר ולאחר מכן גם קיבל הסכמה של מציע החוק, כאשר ההקפאה בשנת 2008 של המשך הפחתת האגרה היא תהיה בשנת 2008, אך ב-2009 ההפחתה בגובה האגרה במקום 5% תגדל להפחתה בשיעור 8% אלא אם כן השר הממונה על רשות השידור באישור ועדת הכלכלה יבקש להוריד את ההפחתה הזו להפחתה המקורית שהיתה אמורה להיות בגובה 5% - הכל לאור מצבה הכלכלי העתידי של רשות השידור, לאור התקדמות הרפורמה.

גלעד ארדן: אני מבקש ממציע החוק להתייחס, וגם אני מבקש מיושב ראש רשות השידור להתייחס לפרסומים מהיום בבוקר שלפיהם אולי אין טעם בחוק הזה.

גלעד ארדן: בבקשה.

חיים אורון: אני לא יודע על אילו פרסומים אתה מדבר, אבל אני מציע לאשר את החוק במתכונת שאושרה בקריאה הראשונה כולל ההסתייגות שלך.

חיים אורון: חשוב לקדם את העניין ולומר לכל הנושאים והנותנים שהכנסת עומדת מאחורי העניין הזה.

חיים אורון: מה שיקרה ב-2009 הוא תוצאה של מה שמתרחש היום בחדרים אחרים שאני מניח שיגיע לכאן בכל מיני צורות, בעיקר לוועדת הכספים, ואז נידרש גם לנושא הזה.

חיים אורון: אני חושב שהצעת החוק בקריאה ראשונה שתגיע לפה, גם בהסכמה, למרות שכל מיני חברים שהתייחסו העירו הערות בנושאים שונים אבל ראו בזה פלטפורמה להתחיל דיון על חוק חדש.

חיים אורון: זה מהלך אחד, חשוב, ומהלך שני.

חיים אורון: מהלך שלישי מתנהל במקומות אחרים כרגע, אני מציע שלא נתערב בו.

חיים אורון: מישהו יצטרך לומר: אני מקציב כך וכך סכומי כסף לפיצויי פיטורים.

חיים אורון: זה מהלך משולב.

חיים אורון: לכן אני לא מסתייג מההסתייגות שהכנסת, כי לדעתי בתאריכים שבהם מדובר, אנו או נעמוד במצב חדש, ואם נעמוד במצב ישן, אנו נמצאים בברוך טוטלי, לכן אין טעם לקיים את הוויכוח הזה עכשיו.

דוד טל: מה היתה ההצעה?

גלעד ארדן: ההצעה שהתקבלה בעזרתו האדיבה של חבר הכנסת זיו היתה שבתמורה לכך שאנו מקפיאים בשנת 2008 את המשך ההפחתה בגובה האגרה, נגדיל את ההפחתה ב-2009 מ-5% ל-8%, שזה 1.5% פחות מההפחתה המקורית.

דוד טל: השאלה אם יוכלו לשאת את זה כשנמצאים בתחילת תהליך הבראה.

גלעד ארדן: אם השר הממונה יחשוב שהם לא יכולים לעמוד בהפחתה של 8%, הוא יוכל להגיש בקשה לוועדה להשאיר את זה על 5, או אולי יהיו חברי כנסת אמיצים נוספים שירצו לחוקק חוקים אחרים כדי להציל את רשות השידור.

חיים אורון: קיבלתי את ההצעה של גלעד כי הסמכות היא בידי הוועדה.

חיים אורון: זה לא חקיקה ראשית.

חיים אורון: ביטול תוספת ההפחתה הוא לא חקיקה ראשית.

חיים אורון: אם הממשלה לא תרצה, העסק לא קרס.

גלעד ארדן: תפקיד הוועדה והחוק גם לאותת לאלה שנושאים ונותנים שאנו מתייחסים לזה כאילו מתכוונים באמת להתחיל תהליך של הבראה, ואם הפעם לא יושג תהליך ההבראה הזה, זה יהיה קצה של רשות השידור, לצערי, כי זו באמת ההזדמנות האחרונה.

גלעד ארדן: אני אומר את זה בצער אך זו המציאות.

גלעד ארדן: בבקשה, אדוני.

משה גביש: יש לי בקשה לגבי החוק כפי שהוא מנוסח עכשיו, וכשמסתכלים על החוק המקורי של רשות השידור, יש להוסיף, לפי חוות דעת היועצים המשפטיים שלנו, שתחילתו של חוק זה מ-1.1.08.

משה גביש: היום החוק אומר שאני צריך להוציא אגרה כפי שהיא נקבעה ליום 1.1.08.

משה גביש: כיוון שהאישור יהיה מספר ימים אחרי תחילת השנה, צריך להוסיף את זה.

אתי בנדלר: היועצת המשפטית שלך פנתה אלינו ואמרתי לגב' מרסיה, שהגם שאני סבורה שכמו שמדובר במסים ואגרות, מדובר במסים ואגרות שנתי, אין פה עניין של תחילה רטרואקטיבית.

אתי בנדלר: למען הסר ספק, אוסיף את הסעיף הזה, ואכן בנוסח שאציע לוועדה כבר הוספתי את הסעיף שתחילתו של חוק זה ביום 1.1.08.

משה גביש: תודה.

משה גביש: ולשאלתו של יושב הראש, כל מה שהתפרסם נכון, ומשרד האוצר היה בסדר גמור.

משה גביש: היה דיון, בעקבותיו האוצר נתן לנו סיוע.

משה גביש: נחתם הסכם בין רשות השידור והאוצר, אנחנו לא עמדנו בהסכם ודרישת האוצר מוצדקת.

משה גביש: היו שתי אבני דרך, אחד היה צריך להיות גמור ב-31.12 ואחד ב-31.1. 31.12 – לא עמדנו בזה.

גלעד ארדן: אגב, לפני שבוע שבועיים נציג האוצר מסר פה בוועדה שהוא סבור שכן- -

משה גביש: כן, כולנו, אבל במשא ומתן עם עובדים הסיפורים אינם מדויקים.

משה גביש: אני מאוד מקווה שנעשה את כל מה שהתחייבנו לעשות באיחור של חודש.

משה גביש: בשלב זה האוצר דוחה את המנה השלישית, בצדק לטעמי.

משה גביש: לגבי ההחזר של הקודמים, לרגע זה אני מקווה שהאוצר לא יעמוד על זה שזה ייעשה מייד.

משה גביש: אם יהיה פיגור של חודש, אני מניח שנוכל להסתדר.

משה גביש: לא עמדתי בהסכם, לא מתוך רצון רע.

משה גביש: אני מקווה שמה שלא נעשה עד 31.12 ייעשה עד 31.1 ואז המכה לא אנושה.

משה גביש: אם זה לא ייעשה, אנו בבעיה אמיתית.

משה גביש: אם נצטרך להחזיר לאוצר את שתי המנות הראשונות מתוך השלוש, תהיה בעיה אמיתית לרשות, ואולי זה יהיה האות הראשון לסגירתה.

משה גביש: אם לא נגמור עד סוף החודש הזה מה שהיינו צריכים לגמור עד סוף החודש הקודם, לדעתי רשות השידור בבעיה קשה והאוצר יהיה צודק אם ילחץ אותנו להחזיר את הכסף.

חיים אורון: מכל הדברים של משה, תשתפו אותנו רגע לפני הפיצוץ.

גלעד ארדן: אני הצעתי בזמנו ליושב ראש הרשות שתתקיים פגישה עם ראשי הוועדים ועם חברי הכנסת מהשדולה.

חיים אורון: אמרתי למי שפנה אליי שאנו מוכנים להיפגש אך לא הולכים להיות צד במשא ומתן.

גלעד ארדן: לשמוע עדכון ולהבהיר את המצב מבחינת הכנסת, שיבינו כל הצדדים הנוגעים בדבר לאן אנו הולכים, אם לא מגיעים להסכם.

חיים אורון: אין לי בעיה עם זה, ואין לי התנגדות שהפורום יהיה הוועדה שלך ונזמין אליה את כל חברי השדולה שהם לא חברי ועדה.

חיים אורון: נקבע תאריך, אתן לך את הרשימה של החברים שאינם חברי הוועדה.

גלעד ארדן: בואו נתחיל לקרוא את החוק.

גלעד ארדן: בבקשה.

אתי בנדלר: קוראת סעיף 1.

אתי בנדלר: זה סוף תיקון חוק רשות השידור המוצע.

גלעד ארדן: הערות?

גלעד ארדן: אין.

גלעד ארדן: אז אני מעמיד להצבעה את סעיף 1 כפי שהוקרא.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: מי נגד?

גלעד ארדן: אושר פה אחד.

אתי בנדלר: קוראת סעיף 2(1).

גלעד ארדן: לגבי המועד שמופיע- -

משה גביש: נבדוק את זה.

גלעד ארדן: מה גובה אגרת הרדיו היום?

אבי כץ: 108 ש"ח.

גלעד ארדן: ואגרת הטלוויזיה?

אבי כץ: 350 ב-2007.

אבי כץ: אבל זה יעודכן לפי המדד ל-360 ₪.

גלעד ארדן: כלומר זה יעלה מ-350 ל-360 בגלל עליית המדד.

גלעד ארדן: וכשהתחיל התהליך היא היתה 550?

אבי כץ: 515 ש"ח.

גלעד ארדן: כלומר היא ירדה מ-2004 מ-515 ל-350 ועכשיו תעלה ל-360 בגלל עליית המדד.

גלעד ארדן: היא ירדה בקרוב ל-40%.

לאה ורון: הנתון שנמסר לגבי 108, לאיזו שנה מתייחס?

אבי כץ: שנת 2007.

אבי כץ: היא היתה 132 וירדה ל-108.

אבי כץ: זה יעודכן למדד.

גלעד ארדן: אנו הזמנו מחקר ממרכז המחקר והמידע של הכנסת והוצג לנו מבין סדר גודל של כעשרים מדינות מערביות שנבחנו, שבשיעור הנוכחי אגרת רשות השידור ממודד לכוח הקנייה היא הזולה ביותר מכל המדינות האלה.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי אז, אם יש תמורה, זה בסדר.

גלעד ארדן: אם אין תמורה, גם שקל זה יקר מדי.

גלעד ארדן: כולנו מקווים שהרפורמה תקרה בשנה הקרובה ושתהיה הצדקה לגובה אגרה כלשהו.

גלעד ארדן: אם לא, לא תהיה לא רשות ולא אגרה.

חיים אורון: אתם הולכים להחליט עכשיו על הפלטפורמה של החמישה ששה ערוצים.

חיים אורון: למה לא לומר לציבור שהוא מקבל פלטפורמה בחינם, לא אגרה לערוץ טלוויזיה שהוא לא רוצה לראות.

חיים אורון: מה הוא משלם – האגרה היא תשלום עבור הפלטפורמה הזו, ואז החוק יאמר שהכסף הולך לערוץ 1, אבל הנימוק הציבורי, שיש בו גם אלמנט טריקי, אבל הוא גם נכון, אומר: הממלכה מספקת לך אופציה לקלוט ערוצים, אחרי שפעם אחת אתה- -

רוברט אילטוב: ואז הוא יהיה חייב להכניס ערוץ 9...

גלעד ארדן: אני בשונה ממך רוצה להכניס אותו בחינם.

גלעד ארדן: אתה הגשת חוק שזה יעלה 90 ₪.

גלעד ארדן: אני מציע לכם לא להכניס את הוויכוח הזה בכל מקום, גם כשהוא לא קשור.

חיים אורון: לא מעניין אותי מה יהיה על הפלטפורמה.

חיים אורון: המדינה הולכת להשקיע כסף בפלטפורמה כשהיא צריכה להתחבר למספר ערוצים שיהיו.

חיים אורון: למה לא לקרוא לזה אגרה עבור קיום המערכת הזו?

חיים אורון: בחוק היא תלך לערוץ 1.

חיים אורון: ואז אתה מקבל מכשיר ממלכתי, שילמת בשבילו 400 ₪ בשנה.

חיים אורון: אני מציע את זה כמסלול.

גלעד ארדן: פרקטית אתה לא מציע שום שינוי.

חיים אורון: אני מציע את זה כרעיון להמשך, כשנגיע לדיון בחוק רשות השידור.

חיים אורון: את זה אני אומר לערבי שאומר: לא ראיתי ערוץ 1 בחיים שלי.

חיים אורון: אני רואה אלג'זירה במכשיר הזה, למה אני צריך לשלם?

חיים אורון: אני אומר: אתה צריך לשלם כי המדינה העמידה לרשותך אפשרות לקלוט ערוצים בחינם, וזה מה שאתה משלם.

גלעד ארדן: יש רק בעיה, שהציבור כבר קרא בעיתונים שאת החמישה ערוצים במסגרת ה-DTT הוא מקבל בחינם וגם משרד האוצר תומך בזה, שיקבל את זה בחינם.

אורי ישראלי: הטענה הזו לא נכונה.

אורי ישראלי: המימון של הקמת המערך לא נעשה מכספי רשות השידור אלא מכספי תמלוגים של הזכייניות שהמדינה מוותרת על לקבל אותם.

משה גביש: פעם ראשונה שאני שומע שהאוצר צובע כסף.

גלעד ארדן: הרשות השנייה לא מעבירה לאוצר את כספי התמלוגים.

גלעד ארדן: במקום זה היא משתמשת בהם להקמת- -

חיים אורון: זה מכספי המדינה.

חיים אורון: כסף שאתה לא גובה או כסף שאתה מוותר עליו, זה אותו דבר בדיוק.

חיים אורון: הרעיון שהעליתי, אתה משלם כל שנה אגרת DTT, והאוצר מייעד את זה לרשות השידור, ואז אתה מקבל את זה מ-100% של האוכלוסייה, ומפרידים את הוויכוח, אם פותחים או לא פותחים ערוץ 1.

דוד טל: אולי האוצר יהיה מוכן לאמץ את מה שהיה בצרפת.

גלעד ארדן: ג'ומס, לא ברור לי איך אפשר לעשות דבר כזה, כאשר הרשות השנייה מובילה את ההליך.

גדי בן-יצחק: אני מהאיגוד הארצי של עיתונאי ישראל, עובד רשות השידור.

גדי בן-יצחק: על פי החוק הקיים, הרשות השנייה חייבת לשאת גם את כל תחנות הרדיו הציבוריות, אפילו באנלוגי.

גדי בן-יצחק: רוב האנשים לא יודעים את זה.

גדי בן-יצחק: יש הרבה מקומות שלא קולטים אפילו תחנות רדיו כמו רשת ב', אבל אם יהיה חיבור ל-DTT, ודאי הם יוכלו לתפוס, או אם היו יודעים להשתמש נכונה בחיבור לכבלים שיש להם, היו שומעים רדיו באיכות מצוינת.

דוד טל: אבל עדיין יהיה אחוז קטן אמנם שגם אם יהיה DTT, שלא יקלוט באזורים מסוימים, לפחות אחוז אחד.

גדי בן-יצחק: זו כבר בעיה של פריסה ארצית של חברות הכבלים.

אתי בנדלר: אני מבקשת לדייק בדבריי באשר למועד תשלום התוספת לאגרה עבור רשות השידור לפי פקודת התעבורה, המועדים קבועים בסעיף 84 לפקודה עצמה, וסעיף (א) שלו קובע שאגרת רשיון ברכב מנועי תוגדל החל ביום י"ב בניסן התשנ"ג, 1.4.1996, בסכום של 108 ₪, להלן הסכום הנוסף, ואחר כך בסעיף (ג) נאמר שהסכום הנוסף יפחת ב-1.4 בכל שנה החל בשנת 2004 וכו', דהיינו העובדה שהתוספת לאגרה עבור רשות השידור, התוספת לרשיון הרכב, הונהגה ב-1.4 של שנה מסוימת, וזה מחייב את תיקון הסעיף הזה בפקודה כדי להגיע לכך שזה ייעשה ב-1.1.

אתי בנדלר: ניתן לעשות את זה בתיקון עקיף, אבל אז אתם תצטרכו לספוג את התקופה מאפריל עד 1.1.

משה גביש: אנחנו נחשב את זה.

אתי בנדלר: קוראת סעיף 2(2).

אתי בנדלר: אם הוועדה תאשר גם את הסעיף הזה, אוסיף גם סעיף תחילה, הגם שמבחינה משפטית, ספק בעיניי אם יש צורך בכך.

דנה נויפלד: לעניין מה שהעירה היועצת המשפטית, גם אנו לא סוברים שמדובר ברטרואקטיביות, אני מבינה שהיועצת המשפטית החליטה להכניס את ההערה למען הסר ספק, אז אנו רק רוצים להבהיר שזה עניין של נוסח ולא של מהות.

גלעד ארדן: אז אתם מצטרפים לעמדתה של היועצת המשפטית של הוועדה.

גלעד ארדן: אני רוצה עכשיו שתגידו שההפחתה שביבי עשה היתה טובה.

גלעד ארדן: ..

משה גביש: בלי ההפחתה הזו לא היינו קרובים להגיע לרפורמה.

גלעד ארדן: שמעת?

גלעד ארדן: לולא ההחלטה של ממשלת ישראל שהובלה על ידי שר האוצר דאז נתניהו, שהיו לה גם תועלות חברתיות, כי זה בעיקר שכבות שקשה להן לשלם את זה, חסכו כל שנה כ-150 ש"ח, היום אנו עוצרים את זה לשנה כי בזכות ההפחתה הזו הגענו למשבר, שממנו יש הזדמנות.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את סעיף 2 כפי שהקריאה היועצת המשפטית.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: אושר פה אחד.

גלעד ארדן: הוועדה גם תצביע על הוספת סעיף שיקבע תחילה של החוק הזה החל מ-1.1.08.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: אושר פה אחד.

חיים אורון: הסתייגות לשם.

אתי בנדלר: אני כותבת הסתייגות דיבור.

גלעד ארדן: תודה רבה, הישיבה נעולה.