ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 281, 2007-12-31 10:00

אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: על סדר יומנו הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (שיעור ארנונה לעסק שלא נעשה בו שימוש), התשס"ו-2006.

אופיר פינס-פז: אני מבקש מחבר הכנסת ברכה, אחד מיוזמי הצעת החוק, לנמק את הצעת החוק, בבקשה.

מוחמד ברכה: הצעת החוק נולדה לפני כ-4 שנים בעת שעסקים קטנים רבים נסגרו מדי יום והוצגו נתונים מדאיגים מאוד על עסקים שנסגרים בשל קשיים כלכליים.

מוחמד ברכה: דובר אז על עשרות אלפי עסקים כאלה.

מוחמד ברכה: העסקים עברו תקופת משבר וייחלו שיוכלו לעמוד בה, אבל בו-בזמן היו חייבים על-פי פקודת העיריות לשלם ארנונה בשיעור שנקבע לעסק גם כאשר המקום לא תפקד כעסק ולא נעשה בו שימוש כעסק.

מוחמד ברכה: הצעת החוק הזאת עלתה גם בקדנציה הקודמת.

מוחמד ברכה: הממשלה הבטיחה שתהיה בה תמיכה, אבל ביקשו בינתיים לבדוק.

מוחמד ברכה: באותה תקופה חברת הכנסת רוחמה אברהם, שהיתה אז ראש הלובי לעסקים קטנים, ניסתה כנראה לקדם הצעת חוק משלה בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: אבל הצעת החוק עברה קריאה טרומית במליאה.

מוחמד ברכה: אני מתאר לכם את ההיסטוריה של העניין.

מוחמד ברכה: בימים אלה הבעיה קשה הרבה פחות, התדירות של סגירת עסקים קטנה בהרבה, אבל עדיין יש עסקים שנתקלים בקשיים.

מוחמד ברכה: הצעת החוק לא נועדה לשחרר את העסקים הללו מתשלום ארנונה לעיריות, אלא לקבוע שכאשר העסק סגור ולא מתפקד ולא מניב רווח ישלם ארנונה כאילו היה מקום מגורים.

אופיר פינס-פז: זה נראה לי סביר מאוד.

אופיר פינס-פז: מישהו נגד הדבר הסביר הזה?

ערן ניצן: במשפט אחד אקדים ואומר שלממשלה שני טעמים להתנגדותה להצעת החוק.

אופיר פינס-פז: איך זה עבר בקריאה הטרומית אם אתם מתנגדים?

אופיר פינס-פז: אני לא זוכר שהיתה לכך התנגדות בקריאה הטרומית.

ערן ניצן: ועדת השרים לענייני חקיקה קבעה שהנוסח יתואם איתה.

אופיר פינס-פז: עכשיו אנחנו מתאמים את הנוסח, כך בדיוק אנחנו עושים.

ערן ניצן: בהחלטת הממשלה כתוב שיישאו ויתנו עם המציע.

אופיר פינס-פז: עכשיו אתה מנהל משא ומתן עם המציע בנוכחות עדים.

ערן ניצן: משרד הפנים יודע את זה טוב ממני.

ערן ניצן: רק אדגיש ואומר, ראשית, יש ועדה ציבורית שעוסקת במכלול סוגיות הארנונה.

אופיר פינס-פז: הזמנו אותם לכאן.

ערן ניצן: יש המון בעיות שמתמודדים איתן.

ערן ניצן: אחת מהן היא זו.

ערן ניצן: הוועדה בהמלצותיה תתייחס גם לזה.

אופיר פינס-פז: אתם חברים בוועדה הזאת?

ערן ניצן: כן, משרד הפנים ומשרד האוצר.

רן איזנברג: אני חבר בוועדה.

אופיר פינס-פז: אז יש לנו כאן נציג מטעם הוועדה.

ערן ניצן: לגופו של עניין, אם הצעת החוק הזאת תתקבל תגרום לבעיה כפולה: הן בעיה לעירייה, כי ההכנסות שלה יקטנו, בוודאי בתקופה של שפל, והן מכיוון שברחוב שיש בו חנות לא פעילה או עסק לא פעיל אני לא בטוח שאתה מעוניין שכך יימשך.

ערן ניצן: העסק צריך לקחת בחשבון את מכלול הפעילות המקרו כלכלית שלו ולקבל החלטה.

ערן ניצן: במרקם העירוני נדמה לי שלא כדאי להנציח מבנים שאמורים לשמש לעסקים אך לא פעילים.

מוחמד ברכה: לכן צריך לא להכביד על בעל העסק עד שלא יוכל יותר לפתוח אותו לעולם.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ברכה, זה רק לעסקים?

אופיר פינס-פז: אני יודע שיש הוראה כלשהי שאומרת שגם בניין נטוש, לא רק עסק, כמו כל בניין, אם אין בו פעילות במשך חצי שנה לא משלם ארנונה.

ערן ניצן: נכון, והוועדה מתלבטת על כך.

ערן ניצן: אנחנו רואים למשל ברוטשילד בתל-אביב מבני חורבות ששומרים אותם כך כדי להיפטר מתשלום הארנונה.

מוחמד ברכה: זה דבר אחר לחלוטין.

אופיר פינס-פז: מה הכלל היום לגבי עסקים שלא נמצאים בשימוש?

רן איזנברג: במשך חצי שנה הם פטורים.

אופיר פינס-פז: אם כך, ההצעה של חבר הכנסת ברכה דווקא תרע את המצב.

ירון מאיר: לא, כי אין כאן הגבלה ל-6 חודשים, אלא זה 6 חודשים לפחות.

ירון מאיר: זה יכול להיות גם 5 שנים על-פי הצעת החוק.

אופיר פינס-פז: אבל במשך התקופה הזאת משלמים ארנונה.

אופיר פינס-פז: הוא מציע סוג של trade-off, במקום 6 חודשים חינם ואחרי כן חזרה לארנונה לעסקים, מההתחלה תיגבה ארנונת מגורים כל עוד העסק לא פעיל.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק קובעת בבירור כי "עסק, שלא נעשה בו שימוש משך שישה חודשים רצופים לפחות וכל עוד לא נעשה בו שימוש, יראו בו כבנין המשמש למגורים לצורך חישוב סכום הארנונה המשתלם בגינו".

מוחמד ברכה: גם מגורים שאינם מאוכלסים חל עליהם דין מסוים.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה להרע את המצב שלהם.

אופיר פינס-פז: אתה עושה עסקת חבילה.

ערן ניצן: הוא מדבר על 6 חודשים רצופים לפחות, כלומר יכול להיות גם 18, 20, 40, 50 חודשים.

אלעזר במברגר: אני מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.

אלעזר במברגר: ההבדל עצום, משום שבהסדר הקיים, כדי לא ליצור תמריץ להזנחה של נכסים תוחמים את זה בחצי שנה.

אלעזר במברגר: ההסדר שמוצע כאן שונה לחלוטין.

אלעזר במברגר: זה לא סוג של trade-off בעיניי, אלא הסדר עקרוני אחר.

אלעזר במברגר: הוא בהחלט מעודד הנצחה של מצב עזוב לאורך זמן.

מוחמד ברכה: איך זה מעודד הנצחה?

אופיר פינס-פז: הוא אומר שבהצעת החוק לא נקבעה מגבלת זמן, אלא נקבע שעד שהעסק לא חוזר להיות פעיל הוא משלם ארנונת מגורים.

אופיר פינס-פז: הם אומרים שזה יעודד לא להפעיל עסקים.

מוחמד ברכה: יש לו אינטרס לא להפעיל את העסק שלו?

אופיר פינס-פז: יהיה לו אינטרס לא למכור.

אופיר פינס-פז: הם רוצים שאם לא יוכל להפעיל את העסק ימכור את המקום וייתן למישהו אחר לפתוח שם עסק.

מוחמד ברכה: הוא יחזיק במבנה רק מתוך תקווה שיוכל להתגבר על הקשיים שלו ולחזור לעבוד.

מוחמד ברכה: לא יחזיק בו מתוך רצון לקנטר את העירייה.

אופיר פינס-פז: הם טוענים, וזו טענה שיש בה הרבה מן ההיגיון, שאם נקל ולא נקבע מגבלת זמן - - -

מוחמד ברכה: נניח שנקבע מגבלת זמן של שנה.

מוחמד ברכה: מה יהיה אחרי כן?

אופיר פינס-פז: הם רוצים שאם עסק נסגר יבוא במקומו עסק פעיל.

אופיר פינס-פז: זה האינטרס המוניציפלי.

מוחמד ברכה: זה לא האינטרס שלהם, אלא האינטרס של בעל העסק.

מוחמד ברכה: בעיקר אינטרס של בעל העסק.

אופיר פינס-פז: זה אינטרס גם של המדינה כי אם עסקים לא ישלמו ארנונה בסוף המדינה תשלם, בצורה כזאת או אחרת בסוף זה יגיע לפתחה של המדינה, קודם כול לפתח הרשות ואחרי כן למדינה.

אופיר פינס-פז: לכן יש להם אינטרס שהיכן שכתוב שיש עסקים יהיו עסקים.

אופיר פינס-פז: את זה אני מבין, זה הגיוני.

מוחמד ברכה: וכאשר העסקים לא עוסקים?

אופיר פינס-פז: הם רוצים לעודד שימכור, שיפעיל מחדש, שיקרה משהו.

אופיר פינס-פז: אם לא קובעים מגבלת זמן נותנים לו כאילו זמן בלתי מוגבל.

מוחמד ברכה: כאשר המקום סגור והוא בחזקתי או בחזקתך כבעל עסק, מה האינטרס שלי כבעל עסק לשלם ארנונה, אפילו ארנונה למגורים, על מבנה סגור?

פיני קבלו: לראש הרשות יש אינטרס שהעסקים יפעלו.

פיני קבלו: אני מכיר עסקים שנשארים 3-5 שנים סגורים.

אופיר פינס-פז: מה ההבדל בכסף בין ארנונת עסקים לארנונת מגורים?

פיני קבלו: הפער גדול, תלוי איזה עסק ובאיזה מקום, אם זה בנק או תחנת דלק.

פיני קבלו: בממוצע הפער גדול מאוד.

פיני קבלו: בנק למשל משלם 700-800 שקל למטר מרובע, לעומת 28-29 שקלים למטר מרובע למגורים בבית-שאן.

אופיר פינס-פז: כלומר הפער יכול להיות אפילו פי עשרים.

פיני קבלו: אפילו יותר.

מוחמד ברכה: לבנק יש אינטרס להחזיק עסק סגור?

מוחמד ברכה: אנחנו מדברים על בעלי עסקים קטנים שנקלעו לקשיים, שלא צריכים לשלם ארנונה כאילו זה עסק פעיל.

אופיר פינס-פז: אנחנו מבינים את הטיעון שלך, אבל עליך להבין את הטיעונים ההפוכים.

ירון מאיר: הכוונה של חבר הכנסת ברכה ושל יתר המציעים אכן לטפל בעסקים בקשיים, אבל נוסח ההצעה רחב הרבה יותר מזה וחל על כל סוג עסק.

ירון מאיר: זה עשוי להיות פתח לניצול לכל מיני בעלי עסקים ויזמים, שבשל שיקולים כאלה או אחרים יעדיפו להשאיר עסק אחד סגור.

אופיר פינס-פז: צריך להוסיף כאן מגבלה, שזה יחול רק על מי שיש לו עסק אחד.

ירון מאיר: מעבר לכך, תקנות ההסדרים במשק המדינה (הנחה בארנונה), תשנ"ג-1993 מאפשרות לתת הנחה עד 70% לאנשים שעל-פי מבחן הכנסה נמצאים בקשיים, כולל עצמאים.

קריאה: רק ליחיד.

ירון מאיר: גם לעסקים.

קריאה: רק למגורים.

אופיר פינס-פז: בקיצור, אתה מציע שזה יהיה גם לעסקים.

אופיר פינס-פז: הם טוענים שזה לא חל על עסקים אלא רק על מגורים, ואתה מציע שגם אם הם צודקים בכל מקרה זה יחול גם בעסקים.

ירון מאיר: אני יכול לצטט את הסעיף.

ירון מאיר: מדובר על בעל הכנסה חודשית ממוצעת כפי שמפורט בתוספת הראשונה, לפי מספר הנפשות המתגוררות אתו בנכס, כאשר הכנסה חודשית ממוצעת יש גם לעצמאי.

אופיר פינס-פז: אבל כתוב במפורש "שמתגוררים".

אופיר פינס-פז: לפיכך זה לא עסקים.

אופיר פינס-פז: תכשיטים לא מתגוררים, בני אדם מתגוררים.

אלעזר במברגר: ההכנסה מחושבת גם לעצמאי, אבל ההסדר כולו רלוונטי למגורים.

ירון מאיר: יש הנחות גם בפרק הנחות לבניין ריק ולתעשייה.

ירון מאיר: בתעשייה חדשה יש הנחות בארנונה.

קריאה: זה לא רלוונטי.

ירון מאיר: זה רלוונטי כי בדרך כלל עסק נכנס לקשיים בשנים הראשונות להפעלתו, כאשר הוא לא מצליח להתרומם, וכאן נקבעו הנחות ספציפיות.

ירון מאיר: בכל מקרה, ההסדר של התקנות הללו קובע שיש ועדת הנחות, שמסתמכת על חוות דעת מקצועיות.

אופיר פינס-פז: למה לנו ועדות הנחות כאשר אנחנו יכולים לחוקק?

אופיר פינס-פז: בוועדות הנחות יש הרבה מניפולציות, מקורבים, עניינים.

אופיר פינס-פז: אני מעדיף שיהיו קריטריונים ברורים.

ירון מאיר: בדיוק להיפך, יש מנגנון שיכול לבדוק באמת האם העסק סגור, האם יש הצדקה לתת לו הנחה.

ירון מאיר: צריך לבדוק אם אכן העסק בקשיים, להקטין את הפתח לניצול לרעה של החוק שאתם רוצים לחוקק.

ירון מאיר: יש כבר מנגנון שעושה את זה, שמסתמך על חוות דעת מקצועיות, ועדה שמורכבת גם מגורמים מקצועיים, כולל יועץ משפטי.

ירון מאיר: אם כבר עושים תיקון כלשהו הוא צריך להיות במסגרת תקנות ההנחה מארנונה.

ירון מאיר: לדעתי זה פגיעה כלכלית קשה ברשויות המקומיות, ממש בבסיס ההכנסות של הרשויות המקומיות, וללא הצדקה.

ירון מאיר: מה גם שאם הממשלה מתנגדת הרי מדובר בהצעה תקציבית.

אופיר פינס-פז: הממשלה לא התנגדה לזה.

אופיר פינס-פז: הממשלה קבעה שתבוא בדברים עם מציעי הצעת החוק.

אופיר פינס-פז: כרגע מנהלים התדיינות.

ירון מאיר: צריך לבצע הערכה של ההשלכות הכלכליות מן החוק הזה לרשויות המקומיות.

מוחמד ברכה: תלוי במצב הכלכלי.

מוחמד ברכה: בתקופה של פריחה ושגשוג אין שום בעיה.

ירון מאיר: לפי חוק-יסוד: משק המדינה, צריך לבצע הערכה תקציבית של עלות החוק.

אופיר פינס-פז: תשכנע את היועץ המשפטי של הוועדה.

אופיר פינס-פז: זה עניין משפטי.

אופיר פינס-פז: אם נצטרך להביא הערכה תקציבית נבקש הערכה תקציבית.

אופיר פינס-פז: רשות הדיבור לנציג משרד הפנים.

רן איזנברג: הצעת החוק מדברת קודם כול על חצי שנה שהנכס לא פעיל, ולאחר מכן הנחה במשך השנים.

אופיר פינס-פז: אני הצעתי trade-off.

רן איזנברג: בפני ועדת ברזילי הופיעו חלק גדול מן הארגונים הכלכליים וכן נציגים שונים מן הסוחרים ובעלי המלאכה שביקשו הצעות דומות להצעת החוק שנדונה כאן.

רן איזנברג: זה אחד הדברים שוועדת ברזילי אמורה לדון ולקבל בהם החלטה.

רן איזנברג: בינתיים עדיין אין החלטה.

אופיר פינס-פז: אנו מרובי ניסיון.

אופיר פינס-פז: ידוע לכם שרוב ועדות הארנונה של הממשלה מסתיימות באי-הסכמה ולכן לא מתקדמות לשום מקום.

אופיר פינס-פז: לכן אין לי שום כוונה לחכות לוועדה הזאת.

אופיר פינס-פז: יחד עם זה, אני בהחלט מקווה שייצא ממנה משהו, אבל היא לא יכולה לגרום לנו לעכב חקיקה.

אופיר פינס-פז: אם יקבעו כללים כלשהם בוועדת ברזילי הרי לכל היותר נשנה חוקים, אם נצטרך.

אופיר פינס-פז: לצערי הוועדה הממשלתית הקודמת שדנה על הארנונה הסתיימה באי-הסכמה ולא קיבלה שום החלטות.

רן איזנברג: אני סבור שדווקא ההרכב של ועדת ברזילי, שיש בתוכה הסכמה, אמור להביא לשינויים המיוחלים.

אופיר פינס-פז: כמה זמן אתם עובדים כבר?

רן איזנברג: 7 חודשים.

אופיר פינס-פז: מתי העבודה אמורה להסתיים?

רן איזנברג: באמצע חודש פברואר.

אופיר פינס-פז: הדיון בהצעת החוק הזאת לקריאה שנייה ושלישית עדיין לא יסתיים עד אז.

אורן ארמבם: אני מייצג את התאחדות התעשיינים.

אורן ארמבם: אנחנו תומכים ברעיון להרחיב את ההנחות או את הפטורים מארנונה על נכסים ריקים.

אורן ארמבם: אנו סבורים שזה הוגן וראוי.

אורן ארמבם: עסק שנקלע לקשיים וכתוצאה מכך נוצרו אצלו שטחים ריקים, אין לו מלאים או שהעביר חלק מקווי הייצור שלו שהצטמצמו לשטח מצומצם יותר ונותרו לו שטחים ריקים, אנחנו בעד לתת לו לתקופה מעבר ל-6 החודשים שיש כרגע בחוק, לתקופה ארוכה יותר, בין באופן מדורג ובין קבוע, הנחות ופטורים מארנונה.

אופיר פינס-פז: יש לכם נתונים מה קורה מבחינת התעשיינים?

אורן ארמבם: הנתונים דינמיים מאוד.

מוחמד ברכה: כשהגשתי את הצעת החוק מדי חודש נסגרו 40,000 עסקים קטנים.

מוחמד ברכה: היום המצב טוב יותר, לכן האיום שטמון בהצעת החוק מינימלי עכשיו.

רן איזנברג: אנחנו לא כל-כך יודעים את היקפו.

אורן ארמבם: ועדת ברזילי שפועלת כרגע היא בסך הכול ועדה חשובה, אך אנו יודעים שגם בדברים שנאמרו ברקע להקמה שלה, וגם בנאום של שר הפנים הקודם, כרגע שר האוצר, נאמר במפורש שהכוונה לצמצם פטורים והנחות.

אורן ארמבם: קשה לי להאמין שאחד התוצרים של הוועדה הזאת יהיה הרחבה של הנחה על שטחים ריקים.

אופיר פינס-פז: מר רן איזנברג, אני רוצה לנצל את העובדה שאתה כאן – ביקשתי ממר אודי ברזילי להשתתף בדיון אולם הוא לא נמצא כעת בארץ – ולבקש שתעביר בקשתי לוועדה, שהוועדה תבחן את עניין הפטורים וההנחות במגזר הערבי ובמגזר החרדי.

אופיר פינס-פז: בניגוד למס הכנסה, שמתחיל לגבות בסכום מסוים וכך אנשים רבים לא נופלים בגדר חובת התשלום, יש סף הכנסה מסוים שצריך להגיע אליו, בארנונה אפשר לתת הנחות רק ב-100 המטרים הראשונים.

אופיר פינס-פז: במגזר הערבי בעיקר אין קורלציה בין הרמה הסוציו-אקונומית ובין גודל הבית.

אופיר פינס-פז: כלומר, אדם יכול להיות עני מרוד עם בית גדול מאוד.

אופיר פינס-פז: התופעה הזאת לא קיימת במגזר החרדי, כי אצל היהודים בדרך כלל אם אתה עני מרוד אתה לא יכול לממן בית גדול כי זה לא קרקע פרטית.

אופיר פינס-פז: במגזר הערבי זה בעיקר קרקע פרטית, בונים בית גדול אבל אין מה לאכול.

מוחמד ברכה: וזה בנייה עצמית.

אופיר פינס-פז: זה בנייה עצמית שלא עולה הרבה כסף, בקרקע פרטית שלא עולה.

אופיר פינס-פז: אפשר לבנות בית גדול אבל אין מה לאכול.

פיני קבלו: משפחה עם 8-10 ילדים שחיה בבית גדול – הם נשארים עם הבית.

אופיר פינס-פז: נכון, בחלק מן המשפחות הילדים עוזבים את הבית ואז אם נשאר בית גדול אפשר למכור אותו.

אופיר פינס-פז: כאן אי אפשר למכור כי הילדים עדיין גרים בבית.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להרחיב על כך את הדיבור כעת.

אופיר פינס-פז: יש גם בעיות דיור קשות מאוד במגזר הערבי, יש שטחים מוגבלים מאוד לבנייה וקושי במעבר של תושבים ערבים לישובים יהודים.

אופיר פינס-פז: אני לא מציע לקבוע ארנונה מיוחדת רק למגזר הערבי או רק למגזר החרדי, אבל דווקא משום שאני לא מייצג את המגזר החרדי או את המגזר הערבי ואני לא חלק ממנו, אני סבור שחובתי לומר לאור ניסיוני, יש מדיניות ממשלתית שבעניין הזה לוחצת, לוחצת ולוחצת את הישובים הערבים, ובמקרים רבים בצדק כי שיעורי הגבייה נמוכים מאוד, אך עדיין התופעה לא מכוסה ובעצם הופכת את מס הארנונה, שהוא מס לכל דבר ועניין, למס לא פרוגרסיבי.

אופיר פינס-פז: הוא הופך בעצם למס רגרסיבי בצורה קיצונית.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שוועדת ברזילי תדון בתופעה הזאת.

אופיר פינס-פז: אני לא יכול להגיד לכם מיד מה הפתרון שאני מציע.

אופיר פינס-פז: הקימו ועדת מקצועית ואני מבקש שהנושא הזה יידון בפניה.

אופיר פינס-פז: תקבלו איזו החלטה או המלצה שתקבלו, אבל נדמה לי שלא מתקבל על הדעת שתוקם ועדה מן הסוג הזה ולא תתייחס לתופעה הזאת.

ערן ניצן: כפי שאמר נציג התאחדות התעשיינים, במצב הכלכלי כרגע אכן יותר עסקים נפתחים מאשר נסגרים.

ערן ניצן: תמיד ייסגרו עסקים.

ערן ניצן: אנחנו מתמודדים עם סגירת עסקים, בעיקר קטנים, שאני מניח שהמציע מתכוון אליהם, בדרכים ישירות, על-ידי סיוע לעסקים קטנים – יש את הרשות לעסקים קטנים ומשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה וקרנות לתמיכה בעסקים קטנים.

ערן ניצן: נדמה לנו שזה הכיוון שהממשלה צריכה לפעול בו לטובת העסקים הקטנים, ולאו דווקא באמצעות הנחות עקיפות בתשלומי מסים מוניציפליים וארציים.

ערן ניצן: נראה לנו שאלה כיוונים שמעוותים את התמונה.

ערן ניצן: עוד משפט אחד על התמונה המקרו כלכלית.

ערן ניצן: מלבד הקשיים שזה יכול לעורר לכל אחת מן העיריות, זה עשוי לעורר קשיים גם במרקם העירוני.

ערן ניצן: בתקופת שפל, כאשר לעסקים מסוימים קשה יותר ולעסקים אחרים קל יותר, וזה תמיד קורה, נכון יותר, גם לטובת התושבים וגם לטובת התחושה בעיר והמרקם, שתתבצע ההחלפה הזאת ולא יישמרו עסקים כושלים.

מוחמד ברכה: בעלי עסקים נקלעו לקשיים והארנונה מכבידה עליהם עוד יותר להתרומם מהקרשים ולהשתקם.

מוחמד ברכה: זה הקושי העיקרי שאני רואה.

משה גפני: במשק הישראלי, כמו בכל משק בעולם, אבל אצלנו במיוחד יש תקופות שבהן המשק נקלע לקשיים ועסקים נקלעים לקשיים, ויש גם שנסגרים לפרק זמן לא ארוך.

משה גפני: זה נתון אחד.

משה גפני: אני מניח שכאשר הצעת החוק הזאת הונחה היינו בתקופה כזאת.

מוחמד ברכה: היא הונחה בקדנציה הקודמת.

משה גפני: היתה תקופה קשה מאוד בעסקים והגיעו אלינו פניות רבות מבעלי עסקים שהתקשו להתמודד גם עם פרנסתם האישית וממילא גם להחזיק עסק שלא היה בו שימוש.

משה גפני: דבר נוסף, הארנונה איננה כמו מס הכנסה, אלא היא תשלום שאדם משלם לרשות המקומית עבור שירותים שהוא מקבל.

משה גפני: אדם מקבל פינוי אשפה, חינוך לילדים וכן הלאה.

אופיר פינס-פז: אבל ארנונה היא מס.

משה גפני: לא אמרתי שלא, אבל בניגוד למס הכנסה הארנונה היא תשלום עבור שירותים מוניציפליים שונים, שחלקם נוגעים אליך במישרין וחלקם באופן עקיף, כי אתה חלק מן המקום שבו אתה מקבל את השירותים המוניציפליים.

משה גפני: אם לאנשים לא היו ניתנים שירותים מוניציפליים לא היית משלם ארנונה, היית מסתפק בתשלום מס הכנסה או מסים ישירים ועקיפים אחרים.

משה גפני: במקרה הזה העסק שנקלע לקשיים לא מקבל שירותים מוניציפליים.

משה גפני: גביית הארנונה תמוטט אותו לחלוטין ולא תאפשר לו להשתקם, ואילו אם יקבל סיוע הרי תוך פרק זמן מסוים יוכל אולי להשתקם ולחזור לתפקד, וכך היה בעבר.

משה גפני: החוק הזה יאפשר לו לעמוד על הרגליים.

מוחמד ברכה: לאו דווקא יאפשר, אבל יעזור לו לעמוד על הרגליים.

משה גפני: עולות כאן שתי בעיות שצריך לדון בהן לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: ראשית, מה קורה כאשר בעל עסק הוא אדם עשיר מאוד ומחזיק עסקים רבים מאוד, אולם בשל סיבותיו הוא עסק אחד מתוך עשרה שיש לו החליט להעמיד ריק.

משה גפני: במקרה כזה אין הצדקה לפטור אותו מתשלום חלק מן הארנונה.

משה גפני: צריך למצוא מנגנון שיוציא אותו מכלל הפטור שניתן בחוק הזה.

משה גפני: לא אליו הכוונה, ואפשר למצוא לזה מנגנון.

אופיר פינס-פז: אנחנו מדברים בעצם על מי שיש לו עסק אחד בעיר.

משה גפני: יש לו עסק אחד בעיר, וידוע לנו שזה מקור פרנסתו, והוא נקלע לקשיים ואם ימשיך לשלם ארנונה לא יוכל להשתקם.

משה גפני: לקראת הקריאה השנייה והשלישית צריך למצוא מנגנון שיגדיר את זה בכדי שלא יעשו בחוק הזה שימוש לרעה בדברים שהמחוקק לא התכוון אליהם.

משה גפני: דבר שני, 6 חודשים זה אולי פרק זמן קצר מדי, ואולי צריך לקבוע שנה.

משה גפני: גם את זה צריך לבחון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ברכה מציע שזה יהיה ללא מגבלת זמן.

משה גפני: כתוב "עסק שלא נעשה בו שימוש במשך שישה חודשים רצופים".

אופיר פינס-פז: ולאחר 6 חודשים יהיה לו פטור.

אופיר פינס-פז: כך קובעת הצעת החוק.

אופיר פינס-פז: אני לא אומר שיש על כך הסכמה.

משה גפני: כל עוד לא נעשה בו שימוש.

אלעזר במברגר: אחרי 6 חודשים הוא מוגדר כעסק שלא נעשה בו שימוש.

משה גפני: על פרקי הזמן צריך לדון.

אופיר פינס-פז: נדון עכשיו, ונדון שוב גם בהכנה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: אני תומך בהצעת החוק בכל מקרה מכיוון שאני סבור שהרציונל נכון.

משה גפני: נדמה לי שבעבר הנחתי הצעת חוק דומה לזאת, או שהתכוונתי להניח.

משה גפני: זה חוק נכון, חוק סוציאלי והוגן, וצריך לחוקק אותו.

משה גפני: עלו כאן טיעונים מעניינים מאוד, למשל על עבודת ועדת ברזילי, שגם אני הופעתי בפניה.

משה גפני: אלה טיעונים טובים, אבל הטיעון שהכי שכנע אותי לתמוך בחוק, שנאמר שהממשלה מתנגדת.

משה גפני: מהשלטון המקומי באו לשכנע אותנו שיש היגיון להתנגדות לחוק כי הממשלה מתנגדת.

ירון מאיר: כי ההצעה תקציבית ויש כאן השלכות.

משה גפני: זה היה טיעון "ממש" משכנע.

משה גפני: מותר לכל אחד לטעון כרצונו, אך זה "ממש" שכנע אותנו, את כולנו.

משה גפני: בממשלה הזאת יש היגיון רב והיא אכן "מאוד" סוציאלית וכל ילד שלישי בישראל רעב ועני.

משה גפני: זה בסדר – הכול מותאם להיגיון של הממשלה.

משה גפני: ההיגיון הזה "ממש" משכנע אותנו.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מציע להעביר את הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית, כאשר נסתמך על העובדה שייתכן ועד אז ועדת ברזילי תסיים את עבודתה.

משה גפני: אני מעריך שוועדת ברזילי לא תאמץ את הכיוון הזה.

משה גפני: נאמר כאן קודם שוועדת ברזילי אמורה להרחיב את ההכנסות מארנונה, לא לצמצמן.

משה גפני: על כל פנים זה הרושם שנוצר, אבל יתכן שכולנו טועים.

משה גפני: אולי זה יתוקן בוועדת ברזילי ואז נצטרך להתאים את הצעת החוק להחלטות הוועדה או להחליט מה לעשות.

משה גפני: בכל מקרה, הדיון עכשיו יכול להיות רציני, אבל לא יהיה קטליזטור לדחוף גם את הוועדה וגם את הממשלה לשנות את עמדתן.

פיני קבלו: אין לפנינו נתונים על היקפי התופעה, כמה עסקים מעבירים ידיים או נסגרים.

פיני קבלו: בעיקר בפריפריה מספרם לא קטן וזה עלול להוביל להורדה משמעותית בארנונה שמקבלות עיריות, שאנו יודעים בדיוק את קשייהן.

פיני קבלו: בכל ישוב יש ועדת הנחות.

פיני קבלו: עד היום ועדת ההנחות התייחסה לכל מי שזכאי לקבל הנחה.

פיני קבלו: אם יש לו הוצאות רבות למשל על תרופות וכדומה הוא מציג אישורים וועדת הנחות מכניסה אותו לקטגוריה ומחליטה להגדיל לו את ההנחה ב-5%-10%.

פיני קבלו: לעסקים אין ועדת הנחות ולכן לא היו זכאים עד היום ליהנות מהנחות מעין אלה.

פיני קבלו: ייתכן שאם בעל עסק מסוים צריך סיוע לחצי שנה או אפילו לשנה כדי להביא להבראת העסק, עם התחייבות שבתוך פרק זמן יפתח אותו שוב, אני מניח שאולי ועדת ההנחות הקיימת – שנמצאים בה גם יועץ משפטית, גם מבקר, גם נציג ציבור, ויש בה גם אפשרות של ערער בפני צוות ערער – תוכל לסייע לו.

פיני קבלו: אולי זאת הדרך, לפתוח פתח בוועדת הנחות לסייע במקרים מסוימים לבעלי עסקים שנקלעו לקשיים זמניים.

אופיר פינס-פז: על-פי איזה נוהל יכולים ראשי רשויות להציע פטורים מארנונה למפעלים אדירים, לעסקים גדולים כדי שיעברו לאותו ישוב?

אופיר פינס-פז: על-פי איזה חוק זה פועל?

אלעזר במברגר: אנחנו נלחמים בתופעה הזאת.

אופיר פינס-פז: איך אתה נלחם?

אופיר פינס-פז: הגשת אי-פעם כתב אישום נגד ראש עירייה שעושה את זה?

אופיר פינס-פז: איך אתה נלחם, אומר לו נו-נו-נו?

אופיר פינס-פז: זאת מציאות יום-יומית בכל הארץ.

ערן ניצן: זה משרד המשפטים.

ערן ניצן: לא משרד האוצר מגיש כתבי אישום.

תומר רוזנר: נו, באמת.

אופיר פינס-פז: ביקשתם אי-פעם דבר כזה?

אופיר פינס-פז: זה נעשה הרי בריש גלי.

אופיר פינס-פז: זה מכרז – כל הזמן בכל הארץ ראשי רשויות אומרים למפעלים גדולים: תבוא אליי, אתן לך פטור מארנונה ל-3 שנים, תשלם חצי.

אופיר פינס-פז: על סמך מה?

משה גפני: הרעיון נכון, אבל אולי לא חוקי.

אופיר פינס-פז: לאנשים אין מה לאכול, העסקים שלהם נסגרים ולא מוכנים לתת להם שום הנחה, אבל דווקא לעשירים והגדולים והענקיים, כדי שיעברו אל הרשות אומרים: תשלם במשך 3 שנים רק חצי ארנונה, במשך 4 שנים תשלם רבע ארנונה.

אלעזר במברגר: זה תיאור לא נכון.

אופיר פינס-פז: על-פי איזה בסיס חוקי התופעה הזאת מתרחשת?

פיני קבלו: התחרות הזאת לא הוגנת.

פיני קבלו: אני לא יכול לתת למפעל כזה הנחה גדולה, לעומת עיר גדולה יותר שיכולה להרשות לעצמה לוותר על חלק מן ההכנסות.

פיני קבלו: אני לא יכול לעמוד בתחרות מול ראשון-לציון.

אופיר פינס-פז: הציע מר פיני קבלו לפתוח פתח לסייע לאותם עניים ומסכנים, שיוכלו בדחילו ורחימו לפנות לוועדת ההנחות, שתבדוק את מצבם ועל בסיס סגירת עסק לתת הנחה מסוימת.

אופיר פינס-פז: כאן באים ראשי רשויות, בלי ועדה ובלי ועדת הנחות ובלי בדיקות ובלי כלום, ואומרים: תקבלו הנחות גדולות.

אופיר פינס-פז: על בסיס איזה סעיף בחוק?

אופיר פינס-פז: למה משרד הפנים ממלא פיו מים?

אלעזר במברגר: ראשי רשויות שרוצים להעלות או להוריד ארנונה בשיעור שעובר את שיעור העדכון שמותר על-פי חוק בחצי פסיק, בפרומיל אחוז, צריכים על-פי החוק לפנות ולקבל את אישור השרים.

אלעזר במברגר: אנחנו זהירים מאוד במתן האישורים הללו.

אלעזר במברגר: אנחנו בפירוש לא מעוניינים שתיווצר תחרות פרועה.

אופיר פינס-פז: ואם השרים לא חותמים הם לא מקבלים אישורים?

אלעזר במברגר: הם לא מקבלים אישור.

רן איזנברג: יש הקפדה למנוע תחרות לא הוגנת כזאת.

רן איזנברג: רשויות שפונות אלינו ומבקשות להפחית ארנונה, הדרג המקצועי בדרך כלל ממליץ לא לאשר הפחתות כאלה.

רן איזנברג: יש סמכות לרשויות מקומיות בהתקיים תנאי אבטלה מסוימים לאשר הנחה בארנונה לתעשייה חדשה שהגיעה ממקום אחר.

אופיר פינס-פז: אבל לכך יש קריטריונים.

רן איזנברג: מעבר לזה, אם ראש רשות מבטיח הבטחה או נותן הנחה לא חוקית, היא לא חוקית.

תומר רוזנר: ומה אתם עושים?

אופיר פינס-פז: השאלה אם זה קורה.

אופיר פינס-פז: אם ראש רשות מקומית נותן הנחה שלא אושרה - - -

רן איזנברג: כאשר מגיע לידיעת משרד הפנים שניתנו הנחות לא חוקיות, במקרים רבים זה עובר לידיעת הוועדה לחיוב אישי.

אופיר פינס-פז: אבל זה קיים כתופעה.

ערן ניצן: קורה לא פעם שראשי רשויות מבצעים פעולות לא חוקיות.

תומר רוזנר: קיזזתם מענקים למי שנתן הנחות מעין אלה?

ערן ניצן: יש חיוב אישי.

אלעזר במברגר: עוברים על החוק במדינת ישראל, אין על כך שאלה.

אופיר פינס-פז: החיוב האישי לא נועד לפטור אנשים מכתב אישום.

אופיר פינס-פז: לפעמים אנחנו בכלל לא מבינים את השימוש במכשיר החיוב האישי.

אופיר פינס-פז: ראשי רשויות מקומיות עוד יתאהבו בחיוב האישי, יבקשו מאתנו לא לבטל את זה.

ערן ניצן: לא לשלם מס הכנסה זה גם עבירה על החוק, אולם 40 רשויות עשו את זה.

אופיר פינס-פז: יש עבירות שאם עוברים עליהן זה הולך לחיוב אישי.

פיני קבלו: מצד אחד, המדינה מבקשת לתת עידוד וסיוע כדי שתעשיינים יילכו לאזורי הפריפריה.

פיני קבלו: מצד שני, באה רשות מסוימת שיש בידיה אפשרויות ונותנת לתעשיין הנחה גדולה הרבה יותר במסים מאשר המדינה נותנת לו ואז נוצרת תחרות לא שווה.

אופיר פינס-פז: הם אומרים שההנחה הזאת במסים ניתנת באישור המדינה.

פיני קבלו: בלי שום אישור.

פיני קבלו: אף אחד לא מקבל אישור לדברים מעין אלה.

אופיר פינס-פז: אף שר לא מאשר דברים כאלה, אלא בשוליים, וידוע לנו שזה קורה יום-יום, שעה-שעה.

אופיר פינס-פז: רק השבוע נכתב בעיתונים על - - -

רן איזנברג: במקרה הספציפי הזה היתה בקשה להפחית ארנונה, אולם הבקשה נדחתה.

משה גפני: יש מדינות בעולם שהשלטון אומר משהו והחיים ממשיכים לזרום רגיל, וכולם יודעים את האמת.

משה גפני: זה אחד המקרים.

אופיר פינס-פז: אני מבקש להציע שנקבע כאן 6 חודשים נוספים בלבד.

אופיר פינס-פז: כלומר המכלול כולו יהיה 6 חודשים ויכולת להוסיף עוד 6 חודשים.

אופיר פינס-פז: די בשנה.

אופיר פינס-פז: בעל העסק צריך תוך שנה להחליט היכן הוא נמצא.

אופיר פינס-פז: אנחנו צריכים למצוא איזונים.

משה גפני: שנה זה פרק זמן קצר מדי.

אופיר פינס-פז: זה הכפלת הזמן.

אופיר פינס-פז: עליי לשמור על האינטרסים גם של השלטון המקומי.

אופיר פינס-פז: צריך למצוא פתרון מאוזן.

אופיר פינס-פז: עלינו להיות זהירים.

מוחמד ברכה: אני כמובן לא רוצה לפגוע בשלטון המקומי, וגם לא לעזור להון הגדול.

מוחמד ברכה: אני מדבר על עסק יחיד שהוא מקור פרנסה עיקרי.

מוחמד ברכה: לא מדובר בחברות עם מיליון סניפים שסגרו סניף אחד.

אופיר פינס-פז: נגדיר את זה במדויק.

דב חנין: אני מנסה לשכנע אותך בכל זאת שהמנגנון שהוצע בהצעת החוק, בתיקון שחבר הכנסת ברכה הציע, מאוזן.

דב חנין: מדובר על עסק שהוא מקור פרנסה יחיד, שחדל לשמש כעסק.

דב חנין: בעל העסק היה רוצה שהעסק יעבוד אך כנראה לא מצליח להתרומם.

דב חנין: יש לו אינטרס שהעסק יעבוד, והאינטרס קודם כול שלו, זה מקור הפרנסה שלו, הוא רוצה שיעבוד, אבל כנראה לא מצליח.

דב חנין: אנחנו לא מציעים לפטור אותו מארנונה, אלא קובעים בסך הכול שהעסק ייחשב כאילו משמש למגורים.

אופיר פינס-פז: זה כמעט פטור מארנונה.

אופיר פינס-פז: בדקנו את ההבדל, הפערים בערך אחד לעשרים.

מוחמד ברכה: תלוי איפה.

פיני קבלו: במכולת זה פי 3-4.

פיני קבלו: תלוי באיזו שכונה ומקום.

אופיר פינס-פז: עלינו להקל על מי שזה מקור פרנסתו העיקרי והעסק היחיד שלו והוא עושה עדיין מאמצים להבריא את העסק, אני מסכים.

אופיר פינס-פז: מצד שני, אי אפשר ללכת עד הקצה.

אופיר פינס-פז: דרך אגב, אני גם לא מתנגד להכניס את המנגנון שהציע מר פיני קבלו, שהקשיים הכלכליים של העסק יוכלו לייצר זכות עמידה בפני ועדת הנחות.

אופיר פינס-פז: אבל כאן עלינו להיות זהירים מאוד כי גם כאן עלולות להיות מניפולציות רבות.

מוחמד ברכה: אתם שומעים את נציגי הממשלה אומרים שאילו זה תלוי בהם לא היו נותנים.

ערן ניצן: זה מתחבר גם למה שהוועדה מבקשת בדיונים אחרים, כאשר הוועדה מדברת בזכות העצמאות של השלטון המקומי.

ערן ניצן: ברור לכם שככל שהוועדה מבקשת להקל על תשלומי הארנונה – עכשיו זה עסקים קטנים, מחרתיים זה יכול להיות אוכלוסיות נוספות חלשות הרבה יותר מבעלי עסקים – אז תהיה פגיעה בעצמאות השלטון המקומי.

ערן ניצן: ככל שהרשימה תלך ותתארך, אם בחקיקה ואם בדרכים אחרות, בסוף ההכנסות העצמיות של הרשויות המקומיות ייפגעו.

ערן ניצן: ולאן זה יוביל?

ערן ניצן: לתלות גדולה יותר בשלטון המרכזי.

ערן ניצן: אין לוועדה אינטרס לעודד כיוון כזה.

אופיר פינס-פז: 6 חודשים פטור 6 חודשים ארנונת מגורים, זה נראה לכם סביר?

אופיר פינס-פז: אפשר לחיות עם זה?

אופיר פינס-פז: אני שואל את משרד האוצר ומשרד הפנים ומרכז השלטון המקומי.

פיני קבלו: במגורים, כאשר אדם עוזב את ביתו וסוגר אותו, עליו להביא בפני הרשויות אישור לניתוק מים וחשמל כהוכחה שהבית אכן סגור.

פיני קבלו: האם כך יידרש גם במקרה הזה?

מוחמד ברכה: כך גם כאן.

פיני קבלו: אם כך, איך יחדש את פעילות העסק?

אופיר פינס-פז: מה אתם מציעים?

אופיר פינס-פז: מה תהיה הוכחה ברורה לסגירת עסק?

ערן ניצן: בבית מגורים ההוכחה היא אכן אישור לניתוק חשמל ומים.

ערן ניצן: כאן צריכה להיות אותה בדיקה.

אורן ארמבם: בעסק זה בעייתי מאוד, כי מעבר לחנות מכולת של 20-30 מטר מרובע, אם מדובר בבית מלאכה קטן של 100-150 מטר לפעמים בעקבות קשיים לא נעשה שום שימוש במחצית השטח.

אורן ארמבם: אז לא מנתקים את החשמל או את המים בכל העסק, אבל עדיין מחצית מן העסק לא מופעל.

אופיר פינס-פז: הוא לא יקבל פטור.

אופיר פינס-פז: יש פטור על שטח יחסי?

אורן ארמבם: בוודאי, אפשר לקבל פטור גם לשטח יחסי.

אופיר פינס-פז: הוא אומר שלא.

משה גפני: זה לא מופיע בהצעת חוק.

משה גפני: החוק מתייחס רק למקרה שהעסק סגור.

אורן ארמבם: אם זה מתחם או חדר שאפשר לבחון שלא נעשה בו שימוש ניתן לקבל פטור לשטח יחסי.

אופיר פינס-פז: אלה הסדרים פנימיים של עירייה, לא באישור משרד הפנים.

אורן ארמבם: מן ההכרות שלי, במקרים רבים הסדרים כאלה מתקיימים.

אורן ארמבם: רשויות מקומיות רבות מאוד נוהגות כך.

אורן ארמבם: אם השטח מתוחם ואפשר לציין אותו בוודאות, יקבל פטור על שטח יחסי.

אורן ארמבם: לכן ההצעה להתנות את זה בניתוק מים או חשמל פשוט תפגע בעסקים.

פיני קבלו: אבל איך תוכל לדעת?

פיני קבלו: אולי הוא ממשיך להפעיל את העסק ורק סגר תריסים?

פיני קבלו: האם העירייה תבוא לבדוק מדי יום מה הוא עושה בתוך המבנה?

פיני קבלו: אין לנו כוח-אדם לבדוק כל מבנה מדי יום.

אורן ארמבם: בדיוק כפי שהיום נהוג לבדוק.

אופיר פינס-פז: אולי נגיד שכאשר בעל העסק ירצה להיכנס לעסק יצטרך לבקש את המפתח מראש העירייה.

אופיר פינס-פז: המפתחות יהיו בעירייה ...

ירון מאיר: בתקנות יש כבר היום פטור לנכס ריק.

ירון מאיר: כתוב: "ימציא המחזיק בבניין ראיות על-פי הוראות המועצה".

ירון מאיר: כלומר המועצה מחליטה אילו ראיות צריך לספק שהנכס אמנם ריק.

אופיר פינס-פז: אילו סוגי ארנונה יש שאינם למגורים?

רן איזנברג: יש ארנונה לתעשייה, למלאכה, לבנקים, למשרדים, לתחנות דלק.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להבהיר שבקריטריון שקבענו – הקריטריון שזה עסק או נכס יחיד – מדובר על כולם.

ערן ניצן: גם תע"ש היא עסק יחיד, אבל אולי צריך להגדיר.

מוחמד ברכה: אנחנו מדברים על הרציונל, על העיקרון, ואחר-כך ניכנס לניסוח.

אופיר פינס-פז: צריך לחשוב על כל הבעיות.

ירון מאיר: צריך לחשוב על תנאי נוסף, שלא יהיה כפל הנחות.

ירון מאיר: גם בתקנות נקבע שאם אדם מקבל הנחה לפי ההנחה הגבוהה - - -

אופיר פינס-פז: נדון על זה פעם נוספת לפני הקריאה השנייה והשלישית.

פיני קבלו: אני מציע לבדוק מה המשמעות של זה בהיקפים כספיים.

אופיר פינס-פז: אנחנו מצביעים היום בקריאה ראשונה.

אופיר פינס-פז: הממשלה יכולה לגבש עוד את עמדתה.

אופיר פינס-פז: יש לכם הערכה תקציבית לעלות הצעת החוק?

רן איזנברג: אין לנו.

ערן ניצן: אבל בלי ספק הצעת החוק תהיה תקציבית.

מוחמד ברכה: אי אפשר לקבוע עלות תקציבית קשיחה, הרי זה תלוי במצב הכלכלי.

תומר רוזנר: אם לא יעבירו לכם הערכה תקציבית, חברי הכנסת יכולים להציע.

ערן ניצן: נעביר לכם את ההערכה התקציבית לפני הקריאה הראשונה.

מוחמד ברכה: העלות התקציבית בשנת 2008 בהחלט לא משמעותית.

ערן ניצן: מדי שנה נסגרים, על-פי הנתונים שאני מכיר, כ-40,000 עסקים.

ערן ניצן: דרך אגב, השנה נפתחו 60,000 עסקים.

אופיר פינס-פז: זה מתקזז.

ערן ניצן: זה מתקזז, אבל לא מקזז את המנגנון שאתם מציעים.

אופיר פינס-פז: הם מוכרים לפני תום השנה.

ערן ניצן: אבל לך תדע אם ימכרו עכשיו.

ערן ניצן: אולי יישארו פשוט בקשיים ולא ימכרו.

משה גפני: מה העלות התקציבית, לפי הערכתכם?

אלעזר במברגר: קשה להעריך את זה.

אופיר פינס-פז: נבקש מכם בתוך שבוע ימים להביא לנו הערכה תקציבית.

אופיר פינס-פז: נביא אותה בדברי ההסבר להצעת החוק.

תומר רוזנר: אלא אם כן חברי הכנסת יחלקו על ההערכה הזאת.

אופיר פינס-פז: נפיץ את ההערכה הזאת לחברי הכנסת בדואר האלקטרוני.

אופיר פינס-פז: אני מבקש להצביע על הצעת החוק במנגנון שהצעתי, בתוספת של 6 חודשים בארנונת מגורים במקום ארנונות אחרות, ובלבד שמדובר בעסק בודד של אדם שזה מקור פרנסתו העיקרי.

ירון מאיר: וגם שלא יהיה כפל הנחות.

אופיר פינס-פז: הנחה רלוונטית בתחום העסקים, לא בתחום אחר.

אופיר פינס-פז: לא למשל הנחה שהוא מקבל כקשיש.

ירון מאיר: ככל שניתנת לו הנחה לעסק.

אופיר פינס-פז: יש הנחות לעסקים?

רן איזנברג: יש הנחות לעסקים, אך הן מוגבלות מאוד וקטנות.

אופיר פינס-פז: ובלבד שאין כפל הנחות הנוגעות לעסק עצמו.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: לא צריך להכניס דבר כזה לחוק.

תומר רוזנר: בנוסח שהעברנו הצענו מספר הגבלות כדי למנוע ניצול לרעה של המנגנון הזה.

תומר רוזנר: ראשית, הצענו שהפטור יחול כל עוד הנכס נמצא בבעלות.

תומר רוזנר: אם מכר אותו, לא יוכל להשאירו ריק.

תומר רוזנר: דבר שני, כפי שאמר עו"ד מאיר, יצטרך להציג ראיות שהעסק סגור, כפי שתקבע המועצה.

תומר רוזנר: דבר שלישי, חובה על בעל העסק להודיע בתוך 7 ימים אם הוא פותח אותו מחדש, ואם לא מודיע כאמור תוטל עליו סנקציה, שהעירייה תוכל לחייב אותו עבור כל התקופה הזאת בארנונת עסקים.

משה גפני: בסדר גמור.

רן איזנברג: במגורים יש הנחה שניתן לקבל פעם אחת בלבד, כלומר אי אפשר למכור את הנכס ולקבל עליו הנחה כזאת פעם נוספת, כלומר ליצור מראית-עין של הבראה פיקטיבית של הנכס.

אופיר פינס-פז: נאמר שאם העסק נמכר לא יהיה זכאי להנחה.

רן איזנברג: שלא ימכור את העסק למישהו, יעשה העברת בעלות ואז יבקש את הפטור.

ערן ניצן: הצעתם שזה יהיה 6 חודשים נוספים בארנונת מגורים.

ערן ניצן: נביא לכם נתונים.

משה גפני: אתם לא צריכים להתנגד לכך.

תומר רוזנר: ההצעה מוצעת בפקודת העיריות.

תומר רוזנר: אנחנו מציעים שהיא תוחל גם במועצות המקומיות.

אופיר פינס-פז: מי בעד הצעת החוק לתיקון פקודת העיריות (שיעור ארנונה לעסק שלא נעשה בו שימוש), התשס"ו-2006?

אופיר פינס-פז: מי נגד?

אופיר פינס-פז: מי נמנע?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד הצעת החוק לתיקון פקודת העיריות (שיעור ארנונה לעסק שלא נעשה בו שימוש), התשס"ו-2006 – רוב נגד – אין נמנעים – אין הצעת החוק נתקבלה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק נתקבלה פה אחד.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: הישיבה נעולה.