ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 448, 2008-01-07 09:00

גלעד ארדן: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

גלעד ארדן: על הסדר היום - הצעת חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (תיקון), התשס"ח-2007, מתוך הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2008), התשס"ח-2007 , וכן הצעת חוק התכנון והבניה (תיקון), התשס"ח-2007.

גלעד ארדן: בעצם, שתי הצעות החוק עוסקות בנושא שאני מניח שכל מי שהתכנס כאן מבין אותו, אך לטובת הפרוטוקול ומי שיקרא אותו אני אסביר בקצרה: הצעת החוק בעצם עוסקת בהסבת מערכת השידורים הציבורית משיטת הפצה אנלוגית לשיטת הפצה ספרתית- דיגיטלית.

גלעד ארדן: אם לתרגם את זה ללשון העם הרי שמדובר ברפורמה שמטרתה לאפשר באופן נוח, פשוט וקל לכל אזרח שמעוניין לצפות במספר ערוצים, שהוועדה הזו תחליט אילו ערוצים יכללו בהצעה – לצפות בערוצים האלה בלי צורך להיות מנוי של חברת הכבלים או של חברת הלווין.

גלעד ארדן: היום, בעצם, כ- 75% מבתי האב בישראל מחוברים או לכבלים או ללווין וכנראה שחלק מהמנויים אולי היו יכולים להסתפק גם בחבילת ערוצים מצומצמת יותר, אם מישהו היה מציע להם דרך נוחה לקלוט את הערוצים הללו.

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, מאיפה המספר 75%?

אבשלום וילן: בדרך כלל דיווחו לנו על מספר יותר גבוה.

גלעד ארדן: המספר הוא 75% ככל שאני יודע.

גלעד ארדן: אם מישהו יודע נתון אחר – מוזמן לתקן אותי.

דוד טל: זה מה שמופיע במ.מ.מ.

גלעד ארדן: גם בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בסקר 2006, דומני שזה המספר.

גלעד ארדן: יש כמובן, אנשים שבאופן עקרוני לא צופים בטלוויזיה ולא מחוברים - -

אבשלום וילן: העניין הוא שזה מאלה שמחוברים, זה מה שמדהים.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: 10% לא מחוברים בכלל ולא צופים בטלוויזיה, ועוד כ –15% צופים בשידורי טלוויזיה אבל לא דרך הכבלים או הלווין, אם זה על ידי צלחת פרטית או אם זה שהם רואים רק את ערוץ 1 עם האנטנה הישנה שעוד יש בבניין.

גלעד ארדן: אבל בכל אופן, אין אפשרות לצפות היום בערוץ 10 ובערוץ הכנסת שלא דרך הכבלים והלוווין, וגם האפשרות לאדם רגיל לצפות בערוץ 2 ו- 1 באופן פשוט, קל ובאיכות שידורים גבוהה – לא קיימת היום כי שיטת השידור לאנשים האלה היא שיטה אנלוגית.

גלעד ארדן: בעולם כבר התקדמו קדימה, במדינות רבות, הפסיקו את השידורים האנלוגיים ועברו לשיטה הדיגיטלית, ובכך, בעצם, עוסקת הצעת החוק הזו, שמונחת בפניכם.

גלעד ארדן: אני חושב, מבלי להפריז במילים גבוהות, שיש להצעה הזו תועלות חברתיות אדירות.

גלעד ארדן: כאשר דנו כאן ברפורמה במשק הגז שעשויה לחסוך עד כ – 400 שקלים למשפחה בשנה, הרי שמי שלא באמת זקוק לכבלים וללווין ויכול להסתפק בחבילה שהחוק יציע לו – עבורו החיסכון יגיע ל – 2,400 שקלים בשנה, ואני חושב שזה חוק מאד חברתי.

גלעד ארדן: לפי הסקר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ניתן לראות שכמובן, בעשירונים התחתונים, שיעור המנויים לכבלים וללווין הוא נמוך הרבה יותר.

גלעד ארדן: לכן, קודם כל החוק הזה יסייע לשכבות האלו, הוא גם יצעיד את ישראל בהתקדמות הטכנולוגית, וגם, כפי שאמרתי – יהווה צעד חברתי, ויתרון אחרון הוא היתרון מבחינת איכות סביבה.

גלעד ארדן: מסתבר שאיחוד מערכי ההפצה והשידור של הערוצים הציבוריים יוכל גם להפחית, על פי המסמך שהרשות השניה הגישה לנו, את מספר אתרי השידור, שגם, כמובן, פולטים קרינה, מ – 57 אתרי שידור של הערוצים יחדיו לכ- 14 אתרי שידור, ואני חושב שגם בכך נביא תועלת למדינת ישראל ולעם ישראל.

גלעד ארדן: הדיון ינוהל כך שבתחילה – משרדי הממשלה, הרשות השניה ומשרד האוצר יציגו בקצרה את הרפורמה, הצעת החוק הממשלתית קובעת למעשה שהרשות השניה היא זו שתוביל את התהליך ותרכז את איחוד מערך ההפצה ואחר כך גם תנהל אותו.

גלעד ארדן: לאחר מכן נשמע התייחסויות והערות כלליות מכל חברי הכנסת והמוזמנים ומי שמעוניין – נא להירשם אצל מנהלת הוועדה.

גלעד ארדן: במידת האפשר, אם נסיים את כל ההערות הכלליות נתחיל לקרוא את הצעת החוק כבר היום.

גלעד ארדן: במידה ולא – שריינו לנושא הזה בשבוע הבא עוד כ- 3 שעות, ביום שלישי הבא.

דוד טל: יש לי הצעה לסדר, אדוני היושב ראש.

דוד טל: היא משולבת כהצעה לסדר וגילוי נאות.

דוד טל: בתוקף תפקידי כיושב ראש ועדת הכנסת – מצאנו לנכון לפצל חלק גדול מחוק ההסדרים גם בתאריכים שהם אחרי ה- 1 בינואר, וזה היה, אולי, בגלל להיטות היתר, במקרה הזה בצורה השלילית, של אנשי האוצר, שהעמיסו עלינו חוק הסדרים כבד, אם כי גם להיטות יתר שלנו, אבל במובן החיובי יותר של ועדת הכנסת שלא רצתה לדון בדברים שהם לא שייכים ואין להם השלכות תקציביות.

דוד טל: דא עקא, שבלהיטות הזו, ולא כפי שהשופט רובינשטיין אמר, במובן השלילי, היו כמה חוקים, שבאמת היו חשובים, והיה כדאי לקדם אותם.

דוד טל: ברביזיה המחשבתית שאני עשיתי רציתי מאד להעביר ולקדם את הנושא הזה, והסכמתי כבר לפתוח את הנושא הזה אחרי שחוק ההסדרים התקבל.

דוד טל: הסכמתי לדון בנושא הזה ובעוד נושא אחד, לפחות – אני חושב שזה היה בנושא חוק הגליל, משום החשיבות של הנושא הזה.

דוד טל: אני חושב שהצעת החוק הזו חשובה, נכונה, וכפי שאמר יושב הראש – היא בעצם תקל על שכבה גדולה במדינת ישראל.

דוד טל: אני חושב שכל הסובבים פה, חברי הכנסת שנמצאים כאן – הם תומכים בכל אופן בנושא של אי פגיעה בשכבות החלשות ובמתן הקלות לשכבות החלשות.

דוד טל: אני חושב שהנושא הזה מאד חשוב, והכספים כבר הוצאו, הרבה מאד כספים הוצאו מהרשות לצורך העניין הזה.

דוד טל: יהיה נכון מאד, אדוני היושב ראש, לקדם את הצעת החוק הזו ולסיים אותה בהקדם.

גלעד ארדן: מה הצעתך לסדר?

דוד טל: אמרתי לך שזה בשילוב הגילוי הנאות, אז גיליתי את דעתי כרגע בפני הוועדה.

גלעד ארדן: נשמע את חיים פרננדס, סגן הממונה על התקציבים.

חיים פרננדס: בוקר טוב לכולם, אנחנו ננסה בדקות הקרובות, להציג את הנושא בפני חברי הכנסת ויתר המוזמנים, מבחינת הנושא עצמו מה הצעת החוק מכילה, וננסה לעשות עוד איזושהי התייחסות או פרספקטיבה קצת יותר רחבה, ביחס לכל הנושא הזה, של שידורי טלוויזיה פתוחים והפצה קרקעית דיגיטאלית.

חיים פרננדס: בדקות הקרובות ננסה לתת קצת רקע ונתונים כלליים שחבר הכנסת ארדן כבר נגע בהם.

חיים פרננדס: ננסה להצביע על התועלות שקיימות כתוצאה מההטמעה והאימוץ של אותו נושא שנמצא על סדר היום, נתייחס כמובן לתיקון החקיקה המוצע, יש איזושהי הצצה למה שנעשה בעולם בנושא הזה של הטלוויזיה הדיגיטאלית הטרסטריאלית, ונתייחס לנושא של לוחות הזמנים.

חיים פרננדס: רצינו קודם כל לתת איזשהו רקע לערוצים הפתוחים היום.

חיים פרננדס: זה מופיע בטבלה שלפניכם.

חיים פרננדס: יש את ערוץ רשות השידור -ערוץ 1, וערוץ 33, כאשר ערוץ 1 פועל מתוקף חוק רשות השידור, ערוץ 33 מתוקף החלטת ועדת מנהל פלוס החלטת ממשלה, שני הערוצים האלה, כמו שכולם יודעים, ממומנים באמצעות אגרת הטלוויזיה, 2 הערוצים האלה מופצים באמצעות הפצה קרקעית אנלוגית והפצה לווינית דיגיטלית.

חיים פרננדס: לגבי ערוץ 2 וערוץ 1- שני הערוצים פועלים מתוקף חוק הרשות השניה.

חיים פרננדס: המימון הוא כמובן בפרסומת, כשכאן יש הבדל בין שני הערוצים.

חיים פרננדס: ערוץ 2 מופץ באמצעים קרקעיים בשיטה האנלוגית, ובאמצעות הלווין בשיטה הדיגיטאלית.

חיים פרננדס: ערוץ 10, לעומתו, מופץ רק באמצעות הלווין בשיטה הדיגיטאלי.

חיים פרננדס: הערוץ האחרון שאנחנו מדברים עליו הוא ערוץ הכנסת.

חיים פרננדס: הוא פועל מתוקף חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת.

חיים פרננדס: המימון הוא תקציב המדינה, קרי – תקציב הכנסת, גם הוא, כמו ערוץ 10, מופץ רק בהפצה הלווינית בשיטת שידור דיגיטאלית.

חיים פרננדס: לגבי משקי הבית – נתונים שאספנו גם מהרבה מאד דו"חות שקיימים, גם מהמועצה לכבלים ולווין, גם מנתוני הלמ"ס - כ-74%-75% ממשקי הבית הם מנויים של הכבלים ושל הלוויין.

חיים פרננדס: על הדבר הזה יש עוד 17% ממשקי הבית שאינם מחוברים לטלוויזיה הרב ערוצית, וקולטים קליטה חופשית, בין באמצעות אנטנה ובין באמצעות צלחת, וסך הכל - עוד 9% שאינם מחזיקים במכשיר טלוויזיה, ולכן, כמובן, גם לא קולטים את השידורים בכל דרך – לא דרך המערכת הרב ערוצית וגם לא דרך האוויר, באמצעי כזה או אחר.

חיים פרננדס: אני רוצה להראות כמה תועלות, גם רמת הצרכן, גם ברמת גופי השידור, וגם ברמת המשק, כתוצאה מהטמעת המהלך הזה.

חיים פרננדס: לגבי הצרכן, כמה דברים שכדאי לזכור.

חיים פרננדס: ראשית, מבחינת ציוד קצה – צרכן יידרש לרכישה של ממיר, במקרים מסוימים – ממיר ואנטנה.

חיים פרננדס: מדובר בעלות שנעה בין 400 ל – 500 שקלים, וכמובן שמדובר בעלות חד פעמית, שמעבר לאותה עלות הוא לא נדרש להוצאות נוספות – דמי מנוי או משהו מהסוג הזה, של תשלום שוטף.

דוד טל: העלות הזו היא רק לממיר , או גם לאנטנה?

חיים פרננדס: העלות הזאת נעה לממיר פלוס אנטנה.

חיים פרננדס: סדר גודל של בין 400 ל-500 שקלים, וכמובן שמדובר בממיר לכל טלוויזיה.

גלעד ארדן: חבר הכנסת טל, שיהיה ברור: האנטנה היא אנטנה פנימית בתוך הדירה.

גלעד ארדן: הממיר כולל אנטנה קטנה שהיא על הממיר, כיוון שהשידורים משודרים על ידי הרשות השנייה באוויר, מה שנקרא, על ידי תחנות.

גלעד ארדן: זה לא אנטנה ששמים אותה על הבניין.

יצחק זיו: מה עם האזורים שאין בהם קליטה?

חיים פרננדס: אני מייד אתייחס לכל השאלות, כולל סוגיית הכיסוי, וכן הלאה.

גלעד ארדן: מה שהייתי מבקש ממך- גם להתייחס לשאלה, כי אני רוצה שהנקודה הזו תהיה ברורה: חלק מהצעת החוק בעצם אומרת שכאשר המערך הזה יוקם, בתוך שנה וחצי המדינה מפסיקה, בעצם, את השידור האנלוגי.

גלעד ארדן: כלומר, יש כאן עדיין איזושהי בעיה שהוועדה צריכה לתת את דעתה עליה, והיא – שאותם 15% מהאוכלוסייה שקולטים את שידורי הטלוויזיה לא דרך הכבלים והלווין ובעצם קולטים את זה בדרכים אחרות, היכולת שלהם לקלוט את אותם ערוצים שייכללו בחבילה שאנחנו נחליט עליה כאן – היכולת שלהם תיפגע, ובעצם, אם הם ירצו להמשיך ולקלוט את 1,2 ו-10, הם יצטרכו לרכוש את הממיר הדיגיטאלי הזה בעלות של 400-500 שקלים.

גלעד ארדן: אני חושב שמשרד האוצר, וכך גם דיברנו, צריך להציע כאן איזשהו פתרון, לפחות לטובת אותם אנשים שם שמצויים בשכבות המאד חלשות – בין אם הם מקבלי קצבאות הביטוח הלאומי או אחרים.

גלעד ארדן: דרך אגב, לפי המסמך שהגיש ה מ.מ.מ – גם אם המדינה תסבסד לכמות מסוימת מתוך אותו פלח באוכלוסייה, עדיין, החזר ההשקעה של השותפים, כלומר- אותם ערוצים שחלק מהם יחסכו הרבה מאד כסף כתוצאה מהמערך המאוחד, אז החזר ההשקעה יהיה או בסוף השנה הראשונה או בסוף השנה השניה.

גלעד ארדן: אני חושב שבכל מקרה הוועדה תדרוש לתת מענה לנושא הזה.

חיים פרננדס: אנחנו נתייחס גם לעניין הזה.

חיים פרננדס: בכל אופן, אם אנחנו מסכמים את העניין ברמה הצרכנית – מדובר בהתקנה מאד פשוטה, ציוד שנמצא בתוך הדירה, אין צורך בהתקנה מורכבת, מסובכת, הזמנת טכנאי או משהו מהסוג הזה.

חיים פרננדס: צריך לזכור שהשידור הוא דיגיטאלי, כך שתמונת השידור ואיכות השמע הן גבוהות לאין ערוך, וכמובן שאפשר לשדר או לספק באמצעות אותו מערך גם שירותי ערך מוסף כמו – מדריך תוכניות או שירותים אחרים, כל מה שהעולם הדיגיטאלי טומן בחובו, בדיוק כמו שקיים היום בעולם של הטלוויזיה הרב ערוצית.

חיים פרננדס: בהקשר הזה נאמר עוד משהו בסוף הדברים.

חיים פרננדס: לגבי ערוץ 10 וכערוץ הכנסת, המצב הוא קצת שונה כיוון שאם תזכרו, בתחילת הדברים ציינו שערוץ 10 וערוץ הכנסת היום אינם משודרים באופן קרקעי, ולכן היכולת שלהם ליהנות מחיסכון כתוצאה ממעבר משידור קרקעי אנלוגי, לשידור קרקעי דיגיטאלי – לא קיימת.

חיים פרננדס: אנחנו מדברים על איזשהו ייקור מסוים בעלויות ההפצה, הן ביחס לערוץ 10 והן ביחס לערוץ הכנסת.

חיים פרננדס: אתם רואים את המספרים לפניכם - מסדר גודל של 1.5-2 מליון שקלים בשנה, ל-5 מיליון שקלים בשנה.

חיים פרננדס: צריך אבל לזכור שבמסגרת המערך החדש גם ערוץ 10 וגם ערוץ הכנסת יכולים להגיע באופן הרבה יותר ידידותי, הרבה יותר נכון והרבה יותר פשוט לקהל יעד שהיום היכולת שלהם להגיע לאותו קהל, לאותו פלח באוכלוסייה היא הרבה יותר מוגבלת, מצומצמת וקשה.

אבשלום וילן: עלות ההפצה –זה רק המשתנות או זה גם כולל את ההשקעה?

חיים פרננדס: כל עלות ההקמה של המערך תמומן באמצעות התמלוגים שהזכיינים אמורים לשלם למדינת ישראל, לקופת האוצר.

חיים פרננדס: כלומר – מי שיממן, בסופו של דבר, על עלות ההקמה זה המדינה.

יורם מרציאנו: ברור, שוב על המדינה.

חיים פרננדס: ברמת המשק כדאי להתייחס ולשים לב ל – 2-3 סוגיות.

חיים פרננדס: אחת- יש לנו חיסכון משמעותי מאד בנושא של ספקטרום התדרים.

חיים פרננדס: כולם מכירים ויודעים – התדר הוא משאב במחסור, הוא משאב מוגבל.

חיים פרננדס: רמת הביקושים לו בתחומים מסוימים גבוהה מאד.

חיים פרננדס: המעבר מעולם אנלוגי לעולם דיגיטאלי חוסכת בצורה דרמטית במשאב התדרים.

חיים פרננדס: אם היום המערכת כולה על כלל הערוצים שלה משתמשת בלמעלה מ- 20 תדרים, מדובר על שימוש בעולם החדש ב – 2

חיים פרננדס: עד 3 תדרים, ואת זה אתם רואים תחת הכותרת של "חיסכון במשאבי הספקטרום".

חיים פרננדס: כמובן שגם מזה נגזר חיסכון מאד גדול בהוצאה השוטפת של גופי השידור.

חיים פרננדס: לגבי תיקון החקיקה המוצע.

חיים פרננדס: תיקון החוק שלפני

חיים פרננדס: כם יש לו כמה רגליים, וכשנגיע לשלב הקריאה – כמובן שנתעכב על כל מלה ומלה.

חיים פרננדס: אבל כמה נקודות שבכל מקרה רצינו להציף מראש: הגורם האחראי, לפי תיקון החוק שמוצע לפניכם, להקמה של מערך השידורים, היא הרשות השניה, אותו גוף סטטוטורי – הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו.

חיים פרננדס: הערוצים המופצים הם כמובן בשיטת ההפצה הדיגיטאלית קרקעית בגיבוי לוויני, עם אותם 5 ערוצים פתוחים שהזכרנו בתחילת הדברים.

חיים פרננדס: נקודה שניה שצריך להביא בחשבון, ונגע בה חבר הכנסת ארדן, היא לגבי הסוגיה הצרכנית.

חיים פרננדס: צרכנים שירצו, כמובן, לקלוט את השידורים במערך החדש יצטרכו לקנות את אותו ציוד קצה, את אותו ממיר.

חיים פרננדס: יש את הסוגיה שהוצפה כאן, ואני מניח שנצטרך להתייחס אליה במהלך הדיונים, לגבי אותה אוכלוסייה מעוטת יכולת והיכולת שלה להצטייד במכשיר כזה, ואיפה אנחנו,כמדינה, יכולים לתת איזשהו סיוע לטובת העניין הזה.

אתי בנדלר: במדינות האלה שיטת הפצה בלעדית, או שבמקביל מבצעים שידורים בשיטות הפצה נוספות?

חיים פרננדס: ככל, צריך לעשות רזולוציה על כל אחת מהמדינות האלה בכלל.

חיים פרננדס: אירופה מתאפיינת בשידור שנשען על הפצה קרקעית דיגיטאלית בגיבוי לוויני.

חיים פרננדס: אפשר למצוא מספר מועט של מדינות שבהן דווקא ההפצה הלווינית היא דומיננטית, ואין הפצה קרקעית.

חיים פרננדס: אבל הטכנולוגיה והמודל שאנחנו אימצנו דומה לנעשה ברוב מדינות אירופה, קרי – הפצה קרקעית דיגיטאלית, בלי גיבוי לוויני.

דוד טל: מי אחראי על הפיגור שאתה מדבר עליו?

קריאה: האוצר.

חיים פרננדס: זו שאלה שהאוצר מקבל באהבה.

מרינה סולודקין: האם קיים ערוץ 9 בתוך החבילה?

קריאה: את הגעת לסוף לפני שקיימנו דיון.

חיים פרננדס: לגבי לוחות הזמנים - הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו בתור הגורם שאחראי להקמה של המערך, וצריך לזכור: הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו מפיצה כבר היום באמצעות מערך משדרים את שידורי ערוץ 2 בצורה קרקעית אנלוגית, ועל אותו מערך קיים היא תבנה את המערך החדש שהוא גם קרקעי, אבל הוא יהיה דיגיטאלי.

חיים פרננדס: אז הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו – ומנכ"ל הרשות יוכל אחרי זה לפרט על הצעדים שהם כבר התחילו לעשות בהקשרים של המהלך הזה, החל מפרסום מכרז לרכישת הציוד, פרסום מכרז לגורם שיתחזק את המערך ועוד כמה וכמה צעדים שהם עושים בתוך הבית שלהם - -

אבשלום וילן: לפני כשנתיים , בחוק ההסדרים, קודמך לתפקיד, אמיר לוי, הציג לנו את זה, ואז הממשלה, מסיבותיה, החליטה לעצור את המהלך.

אבשלום וילן: השאלה - אם אתה מציב פה לוח זמנים של 18 עד 24 חודש, מדוע עצרתם בפעם קודמת, והאם אתה חושב היום, באמת, שברגע שתהיה החלטה ניתן לקצר לוחות זמנים?

חיים פרננדס: אני מייד אתייחס לסוגיה הזו, כי מה שהצגנו לפני שנתיים לא דיבר על DTT, הוא דיבר על משהו אחר.

חיים פרננדס: אם נרצה לסכם את העניין ולהתייחס לסוגיות שעלו כאן - דיבר על משהו על – -

אמנון כהן: לפני זה – תתייחס גם לשאלה על פי איזה פרמטרים נקבע איזה ערוץ ייכנס לחבילה ואיזה לא.

אמנון כהן: איך היה שיקול הדעת.

חיים פרננדס: לגבי השאלה הראשונה של חבר הכנסת וילן.

חיים פרננדס: הצעת החוק שהגיעה לכנסת לפני שנתיים, פחות או יותר, אני לא מתחייב לגבי המועד המדויק - דיברה על חבילת בסיס בערוצי הכבלים והלוויין שתפוקח במחיר נתון, ולא דיברה על מה שאנחנו מדברים עליו היום שהוא מהלך אחר לחלוטין, שנקרא – טלוויזיה דיגיטאלית טרסטריאלית, ביחס לאותם ערוצים פתוחים.

חיים פרננדס: אז זה לגבי העניין הזה, עצמו.

חיים פרננדס: לגבי סוגיית הכיסוי - המערך החדש כמובן יתן כיסוי בפריסה ארצית מליאה, לכל אזרחי המדינה, כשההפצה – וגם כאן נוכל להיכנס לרזולוציה מדויקת יותר, תהיה בצורה כזו שקרוב ל – 90 ממשקי הבית הקליטה תהיה באמצעות אותו ממיר שדיברנו עליו, כלומר – קליטה ביתית פנימית, ובעוד אחוז מסוים הקליטה תהיה באמצעות צלחת לוויינית.

חיים פרננדס: יש פה עניין של אופטימיזציה של עלויות.

חיים פרננדס: ככל שאתה רוצה להגיע למקומות או לנקודות מסוימות רבות יותר שבהם הקליטה נמצאת באמצעות אותו ממיר ביתי, כמובן שזה מייקר את עלויות ההקמה וגם, כנראה במידה קטנה יותר – את עלויות התחזוקה.

חיים פרננדס: בכל אופן, זה המודל שאליו אנחנו מכוונים.

חיים פרננדס: הערה אחרונה, לגבי שאלתו של חבר הכנסת כהן לגבי אותם ערוצים שנכללים במהלך שמוצע כאן.

חיים פרננדס: כמו שאנחנו מבינים את העניין הזה, צריך להסתכל על העניין באופן מאד ממוקד וברור.

חיים פרננדס: מה שנמצא כאן על הפרק זו איזושהי קידמה טכנולוגית שבאירופה ידעו לאמץ אותה לפני כמה שנים טובות, ואנחנו רוצים לאמץ אותה החל מהשנה הזו והלאה.

חיים פרננדס: הטכנולוגיה הזו מאפשרת לשדר את אותם 5 ערוצים פתוחים בצורה ידידותית יותר לצרכן, בצורה שמזיקה פחות לסביבה, בצורה שעושה מינימיזציה של עלויות לגופי השידור ועוד כמה וכמה תועלות שהצבענו עליהן.

חיים פרננדס: בהצעת החוק הזו אין שום התייחסות לנושא הסדרה של שוק הטלוויזיה במדינת ישראל, ואין לנו שום יומרה במסגרת הצעת החוק הזו להתייחס לסוגיות שאולי אפילו אפשר להגדיר אותן "בוערות", שאולי הן בוערות בהקשרים של שוק הטלוויזיה בישראל, החל מפרסומת ועבור לרגולציה וחובות הפקה, הפקה מקומית וסוגה עלית ועבור לסוגיה של ערוצים פתוחים וערוצים סגורים, ומה זה שידור ציבורי, ועוד כמה וכמה סוגיות שכולנו יכולים להוסיף, שהטכנולוגיה אולי אפילו מחייבת אותנו להוסיף בהקשרים של IP TV ועוד כמה וכמה סוגיות.

חיים פרננדס: זו לא הצעת החוק.

חיים פרננדס: הצעת החוק הזו לא מבקשת לעשות שום שינוי ושום תמורה בעולם של שידורי הטלוויזיה בישראל וביחס לאותם גופי שידור.

חיים פרננדס: אותם גופי שידור שמשדרים בצורה מסוימת היום – אנחנו לא מבקשים שישדרו בצורה אחרת החל מאימוץ הצעת החוק.

חיים פרננדס: לכן התייחסנו לאותם 5 ערוצים שמופצים היום ממילא באופן חופשי לצרכן, כמו שראינו – בצורה לא יעילה, בצורה בזבזנית, בצורה לא ידידותית לצרכן.

חיים פרננדס: לכן לדעתנו חשוב מאוד לזכור, את העניין הזה והעובדה הזו לאורך כל הדיון.

חיים פרננדס: אין כאן שום רצון ואין כאן שום יומרה, לפחות לא שלנו, לייצר איזושהי רפורמה בשוק שידורי הטלוויזיה בהקשרים שצוינו מקודם.

חיים פרננדס: לא בהקשרים של פרסומת ולא בהקשרים של סוגה עלית ולא בהקשרים של הפקות מקומיות וחובה, וזיכיונות ורשיונות.

חיים פרננדס: זה לא שם.

חיים פרננדס: יכול להיות שצריך לדון בזה, אבל זה לא המקום, להבנתנו, זו לא הדרך.

חיים פרננדס: אנחנו חושבים שצריך לדבוק בהצעת החוק שנמצאת כאן, על השולחן, ולקדם אותה בתהליך האפשרי המהיר - -

יצחק וקנין: אני מבין שענית גם לשאלתה של חברת הכנסת סולודקין באותה הזדמנות.

מרינה סולודקין: הוא לא ענה לי בכלל.

מרינה סולודקין: ומה עם מיליון הצרכנים – אתם לא מתייחסים.

מרינה סולודקין: לא מעניין.

מרינה סולודקין: אין ערוץ ערבי שגם צריך היה להיכנס לזה, אתם לא חושבים בגדול.

מרינה סולודקין: בקטן.

גלעד ארדן: אם יש שאלות מסודרות לנציג האוצר – תשאלו.

סטס מיסז'ניקוב: בעקבות מה ששאל חבר הכנסת וילן - מבחינה טכנולוגית - -יכול להיכנס לחבילה הזו?

סטס מיסז'ניקוב: ומה העלות של זה?

חיים פרננדס: נתייחס לזה.

חיים פרננדס: אתייחס בקצרה לגבי השאלה של העניין הטכנולוגי.

חיים פרננדס: יכול להיות שאם יהיה צורך, אז יש לנו גם יועצים כלכליים וגם יועצים טכנולוגיים שליוו את המהלך – וגם הם יוכלו להרחיב.

חיים פרננדס: למיטב הבנתנו, המערך הזה יכול לשאת בין 5 ל – 6 ערוצים.

חיים פרננדס: אני אסביר: ההחלטה לגבי מספר הערוצים שאותו מערך יישא ואותה מערכת תישא על גביה נגזרת מרוחב הפס שיוקצה לכל ערוץ.

חיים פרננדס: ככל שמקצים רוחב פס קטן או מצומצם לערוץ משדר כך איכות השידור וכך היכולת שלו לתת ערכים נוספים במסגרת אותם שידורים הולכת ומצטמצמת.

חיים פרננדס: לכן אפשר למיטב הבנתי, ואני מסייג את הדברים, כי כדאי, אולי, לשמוע גם את הייעוץ הטכנולוגי שקיבלנו בעניין הזה – לייצר יותר מחמישה ערוצים על אותה מערכת, כלומר- אפילו שישה, אבל צריך לזכור - -

אבשלום וילן: כלומר הכי טוב זה ערוץ שידור אחד ואז יש איכות שידור הכי גבוהה.

חיים פרננדס: תיאורטית – כן, אבל כמובן שיש איזשהו שלב שאני מניח - -

אבשלום וילן: מה שאתה אומר עכשיו זה פעם ראשונה שאני שומע.

אבשלום וילן: יכול להיות ויכוח אחרי זה בגלל כל השוק הכללי.

אבשלום וילן: זה לגיטימי וזה בסדר.

אבשלום וילן: אבל לפחות בנתונים טכניים – אתה הראשון שאומר שרק חמישה יכולים.

חיים פרננדס: זה לא מה שאמרתי, אבל אפשר לבדוק.

חיים פרננדס: אמרתי במפורש, חבר הכנסת וילן, שאפשר שישה, רק צריך לקחת בחשבון שככל שמעמיסים יותר ערוצים על המערך, איכות השידור נפגעת.

חיים פרננדס: תיאורטית אפשר עוד שישה ועוד שישה ועוד שישה, אבל כמובן שאתה צריך כבר להכפיל את המערך מבחינת משדרים, אנטנות, מערבבים - -

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה רק את ערוץ הכנסת, ובאיכות מעולה.

סטס מיסז'ניקוב: זו ההסתייגות שלי.

גלעד ארדן: אתה מדבר ברצינות?

סטס מיסז'ניקוב: כן.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה את זה כהסתייגות.

גלעד ארדן: צריך להצביע על הצעתך, אי אפשר להעלות את זה כהסתייגות לפני שהצעתך נדונה כאן.

גלעד ארדן: בשלב ההצבעות אנחנו נעלה את ההצעה.

מנשה סמירה: אדגיש כמה נקודות.

מנשה סמירה: לא אציג את המצגת משום שבחלק מהדברים כבר נגע נציג האוצר.

מנשה סמירה: ההצעה הזו עלתה לפני חמש שנים, ומזה חמש שנים לא התרוממה, ולצערנו הרב.

מנשה סמירה: אני חושב שהציבור נפגע וגם גופי השידור שיכלו לתת שירות טוב יותר.

מנשה סמירה: צריכים ללמוד מהטעויות, מה קרה שחמש שנים המערכת לא עלתה.

מנשה סמירה: הדבר החשוב הראשון - היכולת שלנו לעמוד בלוח זמנים קצר מאוד בסדר גודל של מהחלטה תוך שנה עד 15 חודש להיות באוויר – נגזרת מכך שהמערכת מתבססת על מערך השידורים הקיים תוך המרתו והסבתו לדיגיטאלי.

מנשה סמירה: כלומר, צריך להבין שזה יתרון עצום שלא היה בעבר.

מנשה סמירה: בעבר חשבו לתת את זה לספק פרטי במכרז, ובעצם, וזו היתה אחת מהסכנות, ולכן גם המערכת לא התרוממה – לבנות פלטפורמה שלישית שתשנה קצת את המצב בשוק הטלוויזיה.

מנשה סמירה: לכן ההחלטה להשתית זאת על גוף ציבורי שמוגדר בחוק, שיש לו ייעוד, שאין לו כוונות לעשות מה שהוא לא צריך, מבטיחה את הייעוד של המערך הזה, ושבעצם שומרת על האיזונים הנדרשים בתוך שוק הטלוויזיה.

מנשה סמירה: הנקודה השניה – לשאלה שנשאלה על ידי אחד מחברי הכנסת בעניין ההשתתפות של המדינה.

מנשה סמירה: המדינה מחויבת, על פי חוק, להשתתף בעלויות של מערכות תשתית, בהקמה של מערכות תשתית.

מנשה סמירה: גם רשות השידור וגם הרשות השניה נשענות כיום על מערכת אנלוגית יקרה ובזבזנית בכל ההיבטים.

מנשה סמירה: בזבזנית מבחינת האיכויות שלה, בזבזנית בהיקף אתרי השידור, ובזבזנית גם מבחינת איכות סביבה שפוגעת לא מעט.

מנשה סמירה: אנחנו חייבם לשדרג את המערכת הזו.

מנשה סמירה: העלות תהיה על המדינה בכל מקרה.

מנשה סמירה: זה יהיה אבסורד לא לעבור לדיגיטאלי, לשדרג את האנלוגי בעלויות של בערך אותם סכומים.

מנשה סמירה: אני מדבר ביחד על שתי המערכות שקורסות היום – המערכות האנלוגיות של רשות השידור והרשות השניה, שמחייבות שידרוג משמעותי.

מנשה סמירה: חיכינו וקיווינו שהחוק הזה יעבור, ונוכל לעבור לדיגיטאלי ולכן ההוצאה של המדינה היתה מתקיימת.

מנשה סמירה: אין פה הוצאה נוספת.

מנשה סמירה: למי שדאג שהמדינה כאן עוד פעם מממנת לכאורה הקמה של מערכת חדשה -נהפוך הוא.

מנשה סמירה: היא מנצלת משאב, עושה את זה יעיל יותר, וחכם יותר.

מנשה סמירה: הנקודה השלישית שאני מבקש לומר – האיזון.

מנשה סמירה: אנחנו, כשקיבלנו את המשימה והחלטת הממשלה וחשבנו שזה נכון לעשות את זה, לקחנו בחשבון את גודל האחריות, ואת העובדה שצריך לנהוג כאן בשוויוניות יתרה ולתת משקל לשידור הציבורי, במקרה הזה – לערוץ הכנסת ומי שהוחלט שיעלה על המערכת הזו.

מנשה סמירה: אבל אני אומר עוד פעם – ההחלטה על סדר גודל של 5 ערוצים היא החלטה עקרונית של הכנסת, של הממשלה, אבל צריך להבין שהיא שומרת על האיזון הקיים בשוק הטלוויזיה.

רוברט אילטוב: בינתיים זה של הממשלה לא של הכנסת.

מנשה סמירה: היא שומרת על האיזונים הקיימים ולמיטב הבנתי – כנסת, משום שאלה הערוצים שמוגדרים, נכון להיום, כערוצים פתוחים, על פי חוק.

מנשה סמירה: אלה לא ערוצים שלצורך הנושא הזה הכניסו אותם להגדרה הזו.

מנשה סמירה: אם רוצים לשנות חקיקה בהרבה דברים אחרים, זה בסדר, אבל אלה ערוצים שעל פי חוק מאופיינים , ויש להם הגדרה, התחלה אמצע וסוף.

דוד טל: אבל היא מאפשרת בהמשך להכניס ערוצים נוספים.

מנשה סמירה: רגע.

מנשה סמירה: הנושא הבא – הנושא של היכולת הטכנולוגית.

מנשה סמירה: המערכת הטכנולוגית נבנתה כרגע לסדר גודל של 5 ערוצים.

גלעד ארדן: היא עוד לא נבנתה.

מנשה סמירה: ברמת התכנון.

מנשה סמירה: הנתונים שאנחנו מציגים כאן.

מנשה סמירה: ברשותכם – ערוץ דיגיטאלי, גוף שידור טלוויזיוני, תוכנית טלוויזיה שאמורה להגיע לכל בית באיכות טובה, צורכת סדר גודלת של 3.5 מגה ביט בתוך רוחב הפס שיוקצה לעניין.

מנשה סמירה: המערכת נבנתה עם סדר גודל של 12 מגה ביט.

מנשה סמירה: 12-12.5.

מנשה סמירה: העלויות שלה לקחו בחשבון את המצב הזה.

מנשה סמירה: זה הממוצע, זאת הצריכה המקצועית של ערוץ טלוויזיה שאמור להגיע לכל בית ברמה ובאיכות מתאימה בעידן הדיגיטאלי, עם כל האפליקציות שאנחנו מבקשים ממערכת דיגיטאלית.

מנשה סמירה: אנחנו מבקשים שיהיה בזה גם כתוביות סמויות, מבקשים יכולת תמיכה עתידית למערכת של high definition, אם היא תיכנס.

מנשה סמירה: כלומר – זו המערכת שנדרשת.

מנשה סמירה: - - -.

מנשה סמירה: זה הגדלת עצמת המשדרים ושינוי המבנה התשתיתי של המערכת ההנדסית.

מנשה סמירה: זה אפשרי.

מנשה סמירה: זו פונקציה של עלויות, וזה פונקציה של שינוי הנחות היסוד שנאמרו כאן.

יצחק זיו: הממיר יכול לשמש רק מכשיר טלוויזיה אחד?

מנשה סמירה: כן, צריך לומר : אנחנו מדברים על עלות של ממיר, וזה מה שבחנו בעולם.

מנשה סמירה: זה עולה סדר גודל של עד 100 דולר, 400 שקלים, והוא מתאים למכשיר טלוויזיה אחד, שני מכשירים זה עוד ממיר, וכן הלאה.

מנשה סמירה: כי הוא גם מהווה אנטנה של אותו מכשיר.

יורם מרציאנו: זאת אומרת- אותו מחיר של הכבלים, שנתי, כמעט.

מנשה סמירה: ממש לא, זאת עלות חד פעמית, לא כל שנה.

מנשה סמירה: חד פעמית.

יורם מרציאנו: בעוד שנתיים תבואו במסגרת חוק חדש ותבקשו מאתנו היטלים נוספים.

אבשלום וילן: למיטב ידיעתי, ה - - בלווין עולים 2,000 שקל בשנה.

אבשלום וילן: זאת אומרת, זה מחיר של חמישה ממירים בשנה אחת.

אבשלום וילן: חמישה ממירים בבית שקולים למינוי שנתי .

קריאות: אבל בשנה אחת.

גלעד ארדן: מה יעשו העניים שיש להם 5 טלוויזיות בבית ויצטרכו לקנות 5 ממירים?

גלעד ארדן: זאת השאלה?

יורם מרציאנו: אבל בוא נדאג גם למעמד הביניים ובוא נדאג גם לעשירים, לא רק לעניים, משום שבסופו של דבר, מרוב דאגה חברתית אנחנו דואגים לערוצים המסחריים עם כל הכבוד.

גלעד ארדן: לא הבנתי – לא את הרמז הגלוי ולא את המשתמע.

מנשה סמירה: רק עוד נתון - על האוכלוסיות שמחזיקות מכשירים.

מנשה סמירה: מדובר על כ- 75%-76%, שהם מנויים על כבלים ולווין.

מנשה סמירה: מדובר על סדר גודל של בין 8 ל – 10 שאינם צופים בטלוויזיה, אין להם מקלט.

מנשה סמירה: היתרה כ-15% הם לא אלה שדיברנו עליהם, 6% מתוכם, בלבד, נעזרים היום במערכת האנלוגית עם אנטנה, והיתר - יש להם צלחת לוויין פרטית.

מנשה סמירה: האוכלוסיה הערבית, למשל, מנויה בעיקר על הדבר הזה, כי היא צופה בערוצי שידור שאינם מופיעים בלווין הרגיל.

מנשה סמירה: אנחנו מדברים על סדר גודל של כ-6% ואין להם 5 טלוויזיות בבית, אלא טלוויזיה אחת או שתיים, על פי הנתונים.

מנשה סמירה: לכן אנחנו לא מדברים כאן על העלויות שדיברתם עליהן, כך שזה בסדר להגיד את זה, מבחינה מתמטית, אבל מבחינה עובדתית זה לא המצב.

מנשה סמירה: לכן צריך לקחת את זה גם בחשבון.

גלעד ארדן: צריך להגיד ולזכור שהוועדה לא תעלה להצבעה את המודל הזה בלי שהמדינה תציע כאן פתרון לטובת אותם אנשים שזה לא יחסוך להם, כי הם לא מנויים היום לכבלים וללוין, אלא יטיל עליהם עלויות נוספות כי הם יצטרכו לרכוש עכשיו ממיר.

גלעד ארדן: אני זוכר שהעניין הזה הועלה גם כאשר קודמי, חבר הכנסת כחלון – נדון אצלו הפסקת השידור האנלוגי של ערוץ 2.

גלעד ארדן: גם אז היתה דרישה כזו.

משה כחלון: אז עלה חמישים שקלים, עכשיו זה 400.

משה כחלון: צריך להסתכל בפרוטוקולים.

יורם מרציאנו: זה היה הרמז, נדבר בהמשך.

אלונה להב: אנחנו אמרנו 400 שקלים כל הזמן.

מנשה סמירה: נלמד את הנושא ואת ההערה שלך כמו שצריך, ויש לנו כבר נתונים על איך זה התרחש בעולם במעבר מהדיגיטאלי לאנלוגי.

מנשה סמירה: אם יהיה צורך נציג את זה בדיון הבא.

מנשה סמירה: לגבי התדרים – מה המשמעות של החיסכון?

מנשה סמירה: אני חושב ששוחרי איכות הסביבה צריכים לדעת שיש פה ירידה מ- 60 ל- 14 אתרים, יש כאן ירידה בהספקים.

מנשה סמירה: אנחנו היום משדרים, רשות השידור והרשות השניה יחד ב – 200 קילוואט.

מנשה סמירה: אנחנו נרד לסדר גודל של 25 קילוואט, בסך הכל, של כל המערכת הזו.

מנשה סמירה: יש לזה משמעות גדולה מבחינת הקרינה.

מנשה סמירה: הדבר השלישי – אנחנו גם נפנה תדרים.

דוד רותם: היום זה גורם לקרינה?

מנשה סמירה: לא.

מנשה סמירה: הקרינה היום היא על פי החוק.

מנשה סמירה: היא קרינה מותרת, קרינה בלתי מייננת, על פי ההגדרות.

מנשה סמירה: אבל אין סיבה לפרוס 60 אתרים אם אפשר להסתפק ב- 14.

יורם מרציאנו: אני כבר שמעתי פה שזה טוב, זה רפואי, זה בסדר, תלוי איך שואלים ומאיפה - -

מנשה סמירה: דבר אחרון – הפינוי של התדרים.

מנשה סמירה: התדרים הם משאב יקר.

מנשה סמירה: המעבר מאנלוגי לדיגיטאלי יחסוך סדר גודל של 20 תדרים.

מנשה סמירה: אנחנו עם 3 תדרים, 3 אפיקים.

מנשה סמירה: חשוב כאן לומר.

מנשה סמירה: נפיץ את כלל המערכת לכל משקי הבית בהתאם להחלטה שהתקבלה של הכיסוי.

מנשה סמירה: צריך להבין ב-2015 בכל מקרה יחולו על מדינת ישראל חוקים של המערכת הבינלאומית לגבי ניצול תדרים דיגיטאליים, והמערכת הזו תומכת בעניין הזה ונערכה גם לכך.

מנשה סמירה: אנחנו, בהתאם לפריסה החדשה שתהיה ב- 2015 לקחנו אותה בחשבון ולא נצטרך לבנות את המערכת מחדש.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: יושב ראש רשות השידור, בבקשה.

משה גביש: אנחנו עקרונית בעד המערכת החדשה המוצעת , אבל לא בדיוק בשיטה שמוגשת פה, של זבנג וגמרנו".

משה גביש: הצעת ההחלטה המקורית שהובאה לממשלה היתה הצעה שדומה מאד לחוק הזה.

משה גביש: הסברנו, גם לשרים וגם למנכ"ל משרד ראש הממשלה וגם לאוצר, וגם לרשות השניה, שלא יכול להיות שהשידור הציבורי – כלומר, גם ערוץ הכנסת, גם הערוץ בערבית וגם בעברית, יהיה תלוי לחלוטין ברשות שמופקדת על הערוצים המסחריים.

משה גביש: אנחנו מכירים כבר החלטות כאלה.

משה גביש: החלטות, למשל, שהתקבלו לפני 5 ו- 6 שנים על משדרים של רשות השידור, יחד עם האוצר ומשרד התקשורת –הביאו לזה שהיום את רשת ב' לא שומעים בחצי ממדינת ישראל, שהים יש לנו שידורים של קול המוזיקה שלא שומעים אותם ברוב המדינה, ושידורי הרדיו בערבית נשמעים בבני ברק אך לא בבקעה אל גרביה.

משה גביש: פה אנחנו חוששים שהולכים לעשות דבר דומה.

משה גביש: הביאו פה הצעת חוק שלטעמנו לא כתוב פה באיזו איכות יהיו השידורים.

משה גביש: אני לא ראיתי אף מפרט טכני ובחוק, בחקיקה ראשית אפילו, דורשים ממני להצטרף עד סוף החודש הזה, עד 1 לפברואר.

משה גביש: עוד לא ראיתי שום מפרט, אני לא יודע על מה מדובר.

משה גביש: אני היום במצב שמהכסף המדמם של רשות השידור, שאין כסף למשכורות, משקיע במשדרים, כי לפני 7 שנים אמרו לנו -אפשר בלי.

משה גביש: ולא שומעים אותנו ברוב הארץ.

משה גביש: אז פה הולכים לעשות דבר דומה.

משה גביש: הממשלה קיבלה החלטה באוגוסט השנה, שממנה בא החוק ואני רוצה לקרוא לכם פסקה אחת מהחלטת הממשלה.

משה גביש: הממשלה קיבלה החלטה שאומרת שכל העסק הזה יבוצע בתיאום ובהסכמה עם השידור הציבורי.

משה גביש: אני קורא מהחלטת הממשלה מאוגוסט השנה, שבעקבותיה חוקק החוק.

משה גביש: ומי שעשה את החוק החליט מסיבות שלו, ובניגוד להסכם של רשות השידור, של השר הממונה, של מנכ"ל משרד ראש הממשלה ואגף תקציבים, וזאת החלטת הממשלה: "יקום צוות הפעלה בראשות מנכ"ל הרשות השניה..." שזה היה מקובל עלינו ..

משה גביש: ובהשתתפות מנכ"ל רשות השידור ומנהל ערוץ הכנסת לליווי הקמת מערך ההפצה ותפעולו.

משה גביש: החלטות הצוות ייקבעו במשותף".

משה גביש: זאת אומרת – החליט משרד האוצר פה - -

אמנון כהן: ישבתם הרבה דיונים ביחד, עם האוצר, לא?

משה גביש: לא.

משה גביש: לי אין מושג היום.

משה גביש: אחרי שבאוגוסט התקבלה החלטת הממשלה הזאת, על ידי כל הממשלה, החליט משרד האוצר - ואני לא חולק שמבחינה משפטית הוא היה יכול לעשות את זה – לחלק את החלטת הממשלה ל – 2, ואת החלק שמדבר על שיתוף פעולה, לא לכלול בחוק ההסדרים, ואת החלק השני - -

אמנון כהן: תהיה פגיעה אנושה בערוץ ה - -

משה גביש: פשוט חצו את החלטת הממשלה.

משה גביש: אבל מה התוצאה המהותית של - -?

אבשלום וילן: לא הבנתי.

יורם מרציאנו: האוצר לא מתייחס לממשלה.

אבשלום וילן: מדוע הוא פוצל?

אבשלום וילן: מה זאת אומרת - -

משה גביש: אין לי מושג.

משה גביש: מאוגוסט, שהיתה החלטת הממשלה שזה יופעל בתיאום ובשיתוף - אין לי מושג מה נעשה, אף אחד לא שיתף אותי, אף אחד לא דיבר אתי.

משה גביש: שום דבר כזה.

משה גביש: זה לא רק החלטת הממשלה.

משה גביש: אני רוצה לקרוא לכם ממכתב ששלחה הרשות השניה בחתימת יושבת ראש הרשות השניה, ומנכ"ל הרשות השניה, למשרד האוצר, והם כותבים כך: "בהתאם להצעת המחליטים, שבדעתכם להביא לממשלה..." זאת אומרת, לפני שהממשלה עוד קבעה שזה יהיה במשותף – "...

משה גביש: נבקש להבהיר כי אנו רואים ברשות השידור שותף אינטגראלי בתוכנית הטלוויזיה הדיגיטאלית, כאשר כל ההסדרים בדבר אופן שיתוף הפעולה ייקבעו במשותף עם רשות השידור".

משה גביש: אין לזה זכר בחוק.

משה גביש: כל הדברים האלה, גם ההתחייבות בחתימת יושבת ראש הרשות השניה והמנכ"ל, והחלטת הממשלה שבעקבותיה נעשה החוק, פשוט – מתעלמים.

משה גביש: אני רוצה כבר להביא שתי דוגמאות מתוך החוק הקיים, למה זה מביא.

גלעד ארדן: יכול להיות שהוא יגיד שהוא מסכים לשיתוף שלך והכל מתייתר - -

משה גביש: עוד דבר אחד – מה התוצאה של אי שיתוף פעולה?

משה גביש: למשל, בחוק עכשיו, כפי שהוא מנוסח, כתוב שהערוצים המסחריים, ברגע שיש הפצה דיגיטאלית, הם מפסיקים לשדר אנלוגית.

משה גביש: אני רוצה להסביר: האנלוגית עולה לי עשרות מיליוני שקלים בשנה.

משה גביש: אני ממשיך, לפי החוק הזה, לשדר אנלוגית.

משה גביש: לי לא נתנו את אפשרות היציאה בחוק הזה, שאם יהיה שידור דיגיטאלי, אני לא משדר אנלוגית.

משה גביש: אולי זה שיכחה, אבל עובדה - איך החוק מוכן כשאין שיתוף פעולה?

משה גביש: אז דבר כזה, שאני אמשיך לשדר, כשלא צריך את זה בכלל?

משה גביש: לזכיינים הם דאגו, הם כותבים – הזכיינים, ברגע שיש דיגיטאלי, לא משדרים - -.

משה גביש: אני - לא.

משה גביש: זו דוגמה אחת.

משה גביש: החוק בא לפה, הרשות השנייה, אין לי שום עניין לבקר אותה למרות שזה לא תחום מומחיותה ולא לזה היא הוקמה, אבל מוכרח להיות פה שיתוף פעולה, שלא יהיה מצב שאני אבוא, בסוף הדבר הזה, וכמו שהיום לא שומעים את רשת ב' וקול המוזיקה, ולא רואים חלק מהטלוויזיה – מחר זה יהיה אותו הדבר פה.

משה גביש: לא ייתכן שזה ייעשה על ידי הרשות שאחראית רק על קידום השידורים המסחריים.

משה גביש: זה מה שכתוב בחוק הרשות השניה.

משה גביש: אני מבקש שזה יהיה כמו שהחליטה הממשלה, כמו שהתחייבה יושבת ראש הרשות והמנכ"ל, אחרת נגיע למצב שהשידור הציבורי יהיה עוד יותר מדוכא ונכה מאשר הוא היום.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, צריך לשלוח אותם לעשות שיעורי בית.

מוטי שקלאר: אתן דוגמה – צריך להבין בעתיד, אפרופו ההשתנות הטכנולוגית, שחלקנו לא יודעים עדיין לצפות מה יהיה בדיוק תוך שנה.

מוטי שקלאר: יכול להיווצר מצב התנגשות אינטרסים בין הערוצים המסחריים לערוץ הציבורי.

מוטי שקלאר: אני אוכל לעשות בשימוש הדיגיטאלי לצרכים מסוימים שלא יהיו נוחים לערוץ 2 וערוץ 10.

משה סמירה: הרשות השנייה תקדם - -

גלעד ארדן: אני מסכים איתך שהמודל הניהולי צריך להיות מודל שיתופי, אבל להגיד שרשויות שצריכות לפקח על האינטרס הציבורי - המטרה שלהם זה לקדם?

גלעד ארדן: אם יש רשות שעושה פחות טוב או יותר טוב את תפקידה – זו בעיה אחרת.

גלעד ארדן: בוודאי שהתפקיד שלהם זה לא לדאוג לאינטרסים של 2 ו – 10.

גלעד ארדן: התפקיד שלהם זה לדאוג לאינטרס הציבורי.

משה גביש: - - בחוק הרשות השניה – קידום השידורים באמצעות בעלי זיכיונות.

משה גביש: זה כתוב בתוך החוק של - -

גלעד ארדן: בסדר, אבל זה לא האינטרסים המסחריים.

אבשלום וילן: עם כל הכבוד, זה בכל אופן אנשי הרשות הממלכתית, שכל - -

גלעד ארדן: אני מסכים עם עמדתו, זה מה שאמרתי.

גלעד ארדן: אני רק טוען ש –

אבשלום וילן: זה דברים מאד - - פה.

אבשלום וילן: אני לא רואה איך אפשר להמשיך בחקיקה, כאשר עוד פעם – מגישים לנו פרטץ'.

אבשלום וילן: יש גבול למה שאנחנו מוכנים לקבל, ואני מבקש ממך - -

גלעד ארדן: אז אני חולק עליך.

גלעד ארדן: אני חושב שאפשר להמשיך, אפשר למצוא פתרון, ולא צריך לזרוק לפח כל דבר מייד, בגלל שאתה צועק ומתפרץ.

סטס מיסז'ניקוב: בוא נצביע כבר עכשיו .

מנשה סמירה: דאגת לשידור הציבורי .

מנשה סמירה: אני מתפלא על רשות השידור.

מנשה סמירה: ישבנו עם המנכ"ל שלך.

מנשה סמירה: העברנו לכם ניירות, אדוני.

מנשה סמירה: אתה הולך לקבל מערכת שתחסוך ל- - אתה דורש עכשיו 300 מיליון שקל כדי להתייעל.

מנשה סמירה: - - אתה יודע מה?

מנשה סמירה: תישארו עם המערכת הזו, אין בעיה.

מנשה סמירה: תישארו עם הרייטינג והמערכת הזו.

מנשה סמירה: תגיעו רחוק ככה.

משה גביש: תן משקל לחתימה שלך - -אתה עובד ציבור, אל תאיים עלי.

סטס מיסז'ניקוב: מה אתה מאיים עליו, מה אתה מפחיד אותו?

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב ראש, למה אתה מרשה לו את זה?

סטס מיסז'ניקוב: - - על כך שהוא אמר את דעתו.

סטס מיסז'ניקוב: איזה מין דבר זה?

מנשה סמירה: כעובד ציבור, אני רוצה להסב את תשומת הלב של חברי הכנסת מה יקרה לשידור אם זה לא יקרה.

משה גביש: תן משקל לחתימה שלך.

גלעד ארדן: אני מפסיק את הישיבה, ונחדש אותה עוד חמש דקות.

גלעד ארדן: אי אפשר לעצור פה את המנכ"לים.

גלעד ארדן: בפעם הבאה אחד מכם יוצא החוצה, ואני עושה את זה במלוא הבושה.

גלעד ארדן: פשוט לא יאומן שאתם לא מצליחים להתעלות על עצמכם.

גלעד ארדן: אני מבקש מחיים פרננדס להתייחס לנושא.

יורם מרציאנו: אפשר להציע הצעה לסדר?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אני חושב שבהחלט צריך למצוא פתרון.

גלעד ארדן: אני רק רוצה להזכיר לך, מר גביש, שכשאני נכנסתי לתפקיד בחודש יולי - כאשר הוועדה התכנסה בפגרה כדי לנסות ולדחוף את הרפורמה הזו והיתה תמיכה מקיר לקיר, הגיע לדיון העוזרת שלך, הגב' מאיה אלון, וככל שאני זוכר היא הביעה תמיכה ברפורמה הזו.

משה גביש: גם עכשיו אני תומך.

גלעד ארדן: אני רוצה לחדד את זה באוזני חברי הכנסת.

גלעד ארדן: ולכן, עם כל הכבוד, חבר הכנסת וילן – לא זורקים מייד לפח את כל הרפורמה.

גלעד ארדן: אפשר למצוא מודל שיתופי.

גלעד ארדן: גם רשות השידור קיבלה באותו דיון, ביולי, שמי שיוביל את התהליך תהיה הרשות השניה.

גלעד ארדן: יכול להיות ואפשר להתווכח על זה שערוץ 1 יותר טבעי היה שהוא יוביל את זה, והייתי מאד שמח אם מצבו הכלכלי היה יותר ודאי ויציב, והיינו יכולים להטיל את זה עליו.

מרינה סולודקין: ובלי אפליות.

גלעד ארדן: בלי אפליות.

גלעד ארדן: לצערי הרב, זה לא המצב כרגע.

גלעד ארדן: יש החלטת ממשלה שהרשות השניה תוביל את זה, וגם ערוץ 1 קיבל את ההחלטה הזו.

גלעד ארדן: אם צריך למצוא כאן מודל שיתופי שבו תהיה גם אמירה לרשות השידור והיא לא תהיה רק מבצעת החלטות של הרשות השניה, אני לא מבין מה ההתפרצות הזאת.

גלעד ארדן: אפשר למצוא את המודל הזה.

יורם מרציאנו: לאור הדברים ששמענו ממשה גביש, והוא הקריא פה החלטת ממשלה שפשוט מדברת בעד עצמה, אני חושב שאנחנו לא יכולים להמשיך בתהליך החקיקה לאור כך ששמענו ממנו שאין פה שום שיתוף פעולה לקראת הפעלת החוק ודורשים ממנו, כמו שהוא אומר, מה – 1 לפברואר להיכנס, ללא שהוא יודע שום דבר איך הוא מפעיל את זה.

יורם מרציאנו: במצב הזה צריך להפסיק את הדיון פה של קידום החוק, לתת להם לשבת , יבואו בשבוע הבא, ב- 15, כבר קבעת תאריך, נשמע אותם, אחרי שישבו, ונקבל החלטה.

משה גביש: חבר הכנסת מרציאנו, זה יפגע גם בנו.

משה גביש: המערכתהזו היא חשובה, אנחנו לא חולקים על זה.

יורם מרציאנו: אתה אומר - - עם כל הכבוד, אתה לא עושה את זה בעוד חצי שנה.

יורם מרציאנו: אתה עושה את זה בעוד שבוע.

משה גביש: מה שאמר היושב ראש מקובל גם עלינו.

יורם מרציאנו: אני, בכל מקרה, מעלה את ההצעה לסדר.

יורם מרציאנו: אני מבקש להצביע עליה.

משה גביש: אנחנו חושבים שלא כדאי לדחות.

יורם מרציאנו: אתה לא חבר כנסת.

משה גביש: אני רק אומר את דעתי.

גלעד ארדן: לא מוכן להעלות להצבעה את הצעתך.

יורם מרציאנו: איזה מין דבר זה?

יורם מרציאנו: סליחה, היועצת המשפטית - -

גלעד ארדן: שאלתי אותה והיא אמרה שאני לא חייב להעלות להצבעה הצעה לסדר.

גלעד ארדן: תודה.

יורם מרציאנו: מאוד מכבד את הקולגות של חברי הכנסת - - אתה יודע, פעם זה פה ופעם זה שם.

יורם מרציאנו: אחר כך אתה גם בא בטעות.

גלעד ארדן: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יורם מרציאנו: 100 אחוז.

יורם מרציאנו: - -

גלעד ארדן: אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

חיים פרננדס: אתחיל מהסוף.

חיים פרננדס: בהמשך ישיר למה שאומר חבר הכנסת ארדן.

חיים פרננדס: אנחנו מנסים לגבש איזשהו ניסוח בחקיקה, שיאפשר כמובן גם לרשות השידור להיות בתוך התהליך הזה במובן של התכנון והביצוע - -

משה כחלון: אולי כדאי לומר למה עד עכשיו הם לא בפנים.

חיים פרננדס: אני מבטיח להתייחס לכל, אבל להבדיל מאחרים, אני מנסה להיות קונסטרוקטיבי.

חיים פרננדס: לכן אני מתחיל מהשורה התחתונה – שאנחנו עמלים ומנסים כבר כמה ימים במשא ומתן מול רשות השידור לייצר את הנוסח שייצר את הקונסנסוס סביב כולם.

חיים פרננדס: זו השורה התחתונה, ומקובלת עלינו הצעתך, חבר הכנסת ארדן, שאנחנו, קרי הרשות השניה, רשות השידור, משרד האוצר וכל המשרדים האחרים הרלבנטיים, ננסה לייצר את הנוסח שהוא נכון ברמה המהותית, שהוא לא יפריע לתהליך, כי המטרה היא, בסופו של דבר, גם לראות את הדבר הזה קורה, וקורם עור וגידים ומתרומם.

חיים פרננדס: בשולי הדברים אני אציין – אני מופתע מהדברים שנאמרים על ידי רשות השידור.

חיים פרננדס: אני אסביר למה.

חיים פרננדס: כל מה שמופיע כאן, בחקיקה, לא סותר במילה או בתג את מה שמופיע בהחלטת הממשלה, וכמו שאתם יודעים – החקיקה הזו עברה את הייעוץ המשפטי, גם אצלנו, במשרד האוצר, וגם את הייעוץ המשפטי של משרד המשפטים לפני שהתגלגלה לידיכם.

אמנון כהן: אין קשר אם אתה לא - - .

אמנון כהן: מה הקשר לייעוץ המשפטי?

דוד רותם: הם לא יודעים את זה, לא מתייחסים לזה.

דוד רותם: זה לא עניינם.

חיים פרננדס: כל מי שחושב אחרת – מוזמן לסתור את הדברים, אבל לא שמעתי שמישהו סתר את הדברים ברמה המשפטית.

חיים פרננדס: למיטב ידיעתי רשות השידור היתה שותפה מלאה בתהליך החקיקה ובדיונים שבאו לפני החקיקה, ובדיונים שבאו אחרי החקיקה.

חיים פרננדס: לכן אני מתפלא, תמה ואפילו מצטער על אופן הצגת הדברים על ידי אנשי רשות השידור.

חיים פרננדס: לא זאת אף זאת – בשבוע שעבר קיימנו ישיבה יחד עם נציגי רשות השידור כחלק מתהליך ההכנה לקראת הדיון היום וקיבלנו הערות נוספות מרשות השידור, שאת חלקן בכוונתנו לשלב בהצעת החוק ברגע שגם נגיע לאותו שלב שבו מקריאים את הצעת החוק.

חיים פרננדס: אם אני מסכם את הדברים, אני חושב שהכיוון ונקודת המבט של אי שיתוף או חוסר תיאום הוא מופרך מיסודו.

חיים פרננדס: גם העבר מוכיח את זה, ועל אף הדברים שנאמרו, גם בעתיד בכוונתנו לעשות את הדברים באופן מלא, מתואם ומשותף עם רשות השידור, וגם הצעתו של חבר הכנסת ארדן, אני חוזר שוב – מקובלת עלינו - -

גלעד ארדן: אם להיות קונסטרוקטיביים, זה לא היה צריך לחכות עד לדיון כאן, כי אם היו טענות שהן חופפות את החלטת הממשלה שבצוות הזה יהיה נציג גם לרשות השידור, אז היה צריך להיות נציג לרשות השידור, ואפשר היה להקים איזשהו צוות ניהולי בהובלת הרשות השניה.

גלעד ארדן: בכל מקרה, עד לדיון על ההקראות, אני מבקש שתניחו בפני חברי הכנסת גם הצעת תיקון לשינוי המודל הניהולי שעדיין ישמור על הובלת הרשות השניה, אבל שתהיה שותפות כלשהי, של רשות השידור.

אבשלום וילן: אדוני היושב ראש, הדיון הזה מאוד חשוב, משום שזה תקופה ארוכה ישנה במבנה הקיים בעיית אמת שבה ערוצי בסיס, שבכל מקום בעולם יכול צרכן לקבל מבלי להתחבר לכל המסה שמוצעת לו היום.

אבשלום וילן: בארץ הנושא הזה חסר, מה עוד שיש פריצת דרך טכנולוגית, וזה בשוק כבר לפחות 10 שנים, ואנחנו עדיין לא נכנסנו אליה.

אבשלום וילן: לי בזמנו היתה הצעת חוק על חבילת ערוצי בסיס, ואז בא אלי משרד התקשורת ואמר: חכה, ניכנס לחבילת הבסיס הדיגיטלית ולכך יהיה פתרון.

אבשלום וילן: חיכיתי שנתיים בסבלנות, אבל צר לי לשמוע, באמת, שאם הערוץ הציבורי אומר שלמרות החלטות ממשלה עושים ממנו צחוק – אני אומר שעד לשבוע הבא, להצבעה, הדברים יתוקנו.

אבשלום וילן: אני לא מוכן לאשר משדרים שלא מכסים את הערוץ הציבורי.

אבשלום וילן: אגב, שיהיה ברור – משחקי ספורט של נבחרת לאומית, בכדורגל, כדורסל וכו' - נכון לרגע זה, רק ערוץ אחד התחייב שעקרונית הוא משדר את זה בכל מזג אוויר.

אבשלום וילן: הערוצים המסחריים- אם כדאי אז כן, ואם לא כדאי – אז לא.

אבשלום וילן: אז לא יכול להיות מצב כזה שאתה תשאיר את הערוץ הציבורי - -אגרה - -

חיים פרננדס: זה לא קיים.

אבשלום וילן: אני רוצה לראות את זה בחוק.

חיים פרננדס: מאה אחוז.

אבשלום וילן: נאמנים עלי דבריו של משה גביש ו - - הדברים לא ברורים.

אבשלום וילן: מה פה הוויכוח שאנחנו נכנסים אליו?

אבשלום וילן: אני פעם ראשונה שומע את ההסבר הטכנולוגי שהאיכות היא או 5 או 6 על אותו ערוץ בסיס, ואם לא – צריך להקים סט מקביל של משדרים.

אבשלום וילן: זה לא נאמר בהכנות ודיונים קודמים.

אבשלום וילן: מה שכן נאמר, בנקודת הוויכוח שאם נכניס – בוא נגיד שאם מדובר באופן עקרוני על עוד 3 ערוצים נוספים: ערוץ הטלוויזיה החינוכית, הערוץ הרוסי, מה שקרוי ערוץ 9, וערוץ המוזיקה, ערוץ 24.

אבשלום וילן: אם השלושה האלה – פעם ראשונה שמעתי שיש בעיה טכנית.

אבשלום וילן: האוצר צריך להיות עקבי בכל מעשיו ולתת לנו את האמת ורק האמת.

אבשלום וילן: זה קצת מוזר, בעיניי, שאני, אחרי שנתיים טיפול בנושא, שומע היום לראשונה על הבעיה הטכנית.

אבשלום וילן: אני מקווה מאד שלא אני טועה.

אבשלום וילן: אבל בוא נניח, לצורך הדיון, שאין בעיה טכנית.

אבשלום וילן: עולים מזה עם בעיה מאד מהותית, והיא – אופן חלוקת עוגת הערוצים והשידורים הקיימים: למי מותר להכניס פרסומות, למי אסור, וכו'.

אבשלום וילן: אני לא חושב שאנחנו, כרגע, מסוגלים לשנות את זה מן היסוד.

אבשלום וילן: אבל אין לי ספק שיש בעיה.

אבשלום וילן: ועובדה שגם ערוץ הלווין וגם ערוצי הכבלים הסכימו כרגע ל - - חמישה.

אבשלום וילן: זה אומר לזכותם, והם מתנגדים בכל תוקף לשלושת האחרים, למרות בוא נגיד ש – 2 מתוך ה –3 הם לא מי יודע מה עם ציבור צופים.

אבשלום וילן: יש בעיית אמת עם הערוץ הרוסי, ובואו נעזוב את כל הבדיחות מסביב.

אבשלום וילן: היא אמיתית, כי מדובר במאות אלפי צרכנים שספק אם הם מסתכלים גם על ערוצים אחרים.

אבשלום וילן: כלומר, פה הבעיה האמיתית של פגיעה.

מרינה סולודקין: את זה אתה לא יודע?

מרינה סולודקין: הם קונים את החבילה הרוסית מרוסיה.

אבשלום וילן: אני הולך אתך.

אבשלום וילן: תכלי כנגד הטיעון הזה?

אבשלום וילן: את מחלישה את הטיעון.

אבשלום וילן: לכן יש פה בעיית אמת.

אבשלום וילן: זו נישה תרבותית, של אנשים שחלקם הגדול איננו מדבר את השפה העברית.

אבשלום וילן: לכן, באופן טבעי הם מרוכזים סביב קבוצה מסוימת של ערוצים, אם בכלל.

אבשלום וילן: אני מודה שאין לי בעיה עם הטיעונים של הלווין.

אבשלום וילן: יש לי בעיה מאד גדולה אם אנשי YES יעלו פה טיעון.

אבשלום וילן: כשהוועדה הזו לפני חודשים ביקשה מכם 10 ימים להתחשב ברצון של נציגי הציבור כדי למצוא פתרון לבעיה של ה- CNN, בגסות, בבוטות וביהירות צפצפתם על ועדת הכלכלה, ובאותו יום הודעתם שלא מעניין אתכם.

אבשלום וילן: עכשיו אני צריך לשקול את השיקול המסחרי הלגיטימי שלכם, ומה אני אגיד לך, המנכ"ל?

אבשלום וילן: אני עושה את זה בלב מאד כבד.

אבשלום וילן: כי מי שהרשה לעצמו בגסות לצפצף על ועדת הכלכלה מצפה עכשיו שנשקול ביושר ובהגינות את בעיות האמת שלו.

אבשלום וילן: אז תזכור תמיד שלכל מטבע יש שני צדדים, וכאשר אתה מחליט בפעם הבאה להפר החלטה מפורשת של ועדת הכלכלה, יש לזה גם מחירים.

אבשלום וילן: אני רק אומר את זה לפרוטוקול.

אבשלום וילן: אני מציע בכל אופן, הודעתי לך לפני הישיבה - -

משה כחלון: גם במרצ מאיימים?

אבשלום וילן: אני לא מאיים.

אבשלום וילן: אמרתי שאשקול, אני רק חושב שכאשר הוועדה מחליטה, גם אתה, כיושב ראש קודם של הוועדה, מצפה שכל הנוגעים בדבר יקיימו את ההחלטה של הוועדה ולא יצפצפו עליה.

אבשלום וילן: אני חושב שבכל אופן, אם הברירה העומדת בפנינו היא כרגע לאשר רק 5 ערוצים, ואחר כך להעביר בחקיקה פרטית תוספת של 3 ערוצים, אם בכלל, יהיה קשה מאד להתקדם.

אבשלום וילן: אני רוצה לדעת, לפני שאגבש את עמדתי, מה עלות הפגיעה בשוק, אם באמת נצרף את שלושת הערוצים הנוספים לחבילת הבסיס, והאם זה מסוגל באמת לערער את כל ההסדר הכלכלי והסדר הקיים, או, כפי שהראתם לנו פה, בלוחות שהצגתם לנו – מה העלות של החלפה וההעברה, אני רוצה לראות את המספרים הללו, אם אפשר, כדי לגבש את עמדתי.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני חושב שאמרת דברים חשובים.

גלעד ארדן: בכל מקרה אני רוצה לומר לפרוטוקול שיש סיכום ביני לבין שר התקשורת, שמייד לאחר שתהיה הכרעה בנושא של ה – DTT, הוועדה הזו תקיים סדרת דיונים מקיפה בכל מה שקשור להסדרת או לחוות דעתנו לגבי עתיד שוק הטלוויזיה, גם בשאלה של זיכיונות או רשיונות, גם בשאלה של כן פרסומות או לא פרסומות בכבלים ובלווין, וגם בשאלה שעלתה כאן האם צריך בעצם לחייב למכור חבילת בסיס צרה יותר וזולה יותר, וההמלצות האלה תוגשנה, בתקווה שגם תאומצנה על ידי משרד התקשורת והממשלה.

גלעד ארדן: אבל אני מסכים אתך שהנתונים, לגבי ההשפעה על השוק – היה רצוי שיינתנו לנו על ידי הממשלה כבר כעת.

מרינה סולודקין: אני מאוד מודה לאדוני, היושב ראש.

מרינה סולודקין: אני לא חברה, בוועדת הכלכלה, באתי במיוחד לדיון הזה כי אני חושבת שדבר שלא מכניסים את ערוץ 9, ערוץ ישראלי בשפה הרוסית לחבילה – זו פגיעה בציבור שאני מייצגת.

מרינה סולודקין: אני לא רואה רציונאל לעשות דבר כזה, אני לא חושבת שלעשות אחר כך זה טוב יותר מאשר לעשות מייד, ואני חושבת שזו יריקה בפנים של ציבור צרכנים לא הכי חזקים בארץ.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר - איזה הבדלים יש, למה ברדיו יש רשת קליטת עליה, בשפות לא רק ברוסית,ולמה אם יש ערוץ מיוחד בשפה הרוסית, וזה ערוץ ישראלי, ערוץ מצוין, למה לא מכניסים אותו בחבילה, ונותנים אלף הסברים למה לא עושים את זה?

מרינה סולודקין: אני חושבת שכאן יש אינטרסים להוט ו- YES והם פוחדים מדבר שהם לא צריכים לפחד ממנו.

מרינה סולודקין: זה יהיה בחבילה כמו כל הערוצים – ערוץ ראשון, שני, עשירי, כנסת, על ערוץ 33 אני לא מדברת, אני לא מבינה איך אפשר להשוות את ציבור הצופים של ערוץ 9 וערוץ 33, אבל הציבור הרוסי גם קונה חבילות אחרות מרוסיה וממדינות אחרות, ואני חושבת שהאינטרס הכלכלי גם לא נפגע.

מרינה סולודקין: לעניים שלנו אנחנו צריכים לתת אפשרות לראות גם ערוצים בשפה העברית וגם ערוצים בשפה הרוסית, גם יחד.

מרינה סולודקין: שמענו פה נציגים.

מרינה סולודקין: נציגי האוצר לא נתנו לנו את התשובה.

מרינה סולודקין: שאלתי שאלה ואני לא מבינה למה לא נתנו לי תשובה.

מרינה סולודקין: אנחנו כאן עכשיו נציגים של האוכלוסייה, בכנסת, אבל יש גם כלים פוליטיים לדרוש, כי אנחנו לא יכולים להסביר למיליון הצרכנים למה עושים דבר כזה.

מרינה סולודקין: סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש – גם אם אגיד מלים קשות לא להפסיק אותי, כי כמו חברת הכנסת מרינה סולודקין – אני לא חבר בוועדת הכלכלה, להיפך – הזזתי את הדיונים בוועדת הכספים כדי להשתתף בדיון החשוב הזה.

מרינה סולודקין: אתחיל ממקרה שקרה לי בעבודתי הקודמת – הייתי מנהל שיווק של שירותי בריאות כללית.

מרינה סולודקין: הגעתי במהלך סיור לאיזושהי מרפאה, ופגשו אותי שם – המנהלת המיניסטרטיבית, מנהל המרפאה, ועשו לי סיור.

מרינה סולודקין: אחת התלונות ששמעתי כשעמדנו מול מקבלות הקהל –הם אמרו שיש אנשים שמבקשים שידברו איתם רוסית.

מרינה סולודקין: הם אמרו: אתם מבין את הבעיה?

מרינה סולודקין: בגללם צריכים להביא לכאן מתורגמנים או בת שירות לאומי או חיילת שמשרתת בצה"ל.

מרינה סולודקין: אותו סיפור לגבי אתיופים, וכל אלה שצורכים שפה אחרת.

מרינה סולודקין: אני אמרתי שהכי יקר זה לחנך את השוק, זה עולה הרבה כסף, וגם מסתכם אחר כך בתחושות קיפוח שילוו מגזרים שלמים ואוכלוסיות שלמות לאורך הרבה מאד שנים.

מרינה סולודקין: כמוך, אדוני היושב ראש, למדתי פה בבית ספר ולמדתי סוציולוגיה באוניברסיטה ולמדתי מה נעשה פה בכור ההיתוך בשנות ה- 50 וה-60.

מרינה סולודקין: יצאו מכאן חברי הכנסת מרציאנו וטל, שעשו פה דאחקות.

מרינה סולודקין: כשהגיעו יוצאי צפון אפריקה, אחת העוולות הגדולות שעשו להם, וזה מקרין גם לגבי היום - ניתקו אותם מהמסורת מהשפה, מהתרבות, מהמנטליות.

מרינה סולודקין: פשוט גמרו לנתק מוחלט בין הדור הצעיר וההורים המבוגרים שלו.

מרינה סולודקין: אפילו במוסיקה- הקציבו לכם מה לשמוע.

סטס מיסז'ניקוב: זה אחד העוולות הגדולות שמדינת ישראל גרמה לעולי צפון אפריקה, ותקן אותי אם אני טועה – אני חושב שזה מקרין גם היום על הדורות החדשים.

סטס מיסז'ניקוב: לצערי, לא לומדים מההיסטוריה, חוזרים על טעויות העבר.

סטס מיסז'ניקוב: באופן אישי – הכי קל לי.

סטס מיסז'ניקוב: אני נמצא פה 25 שנה.

סטס מיסז'ניקוב: אני בקושי מגיע לטלוויזיה.

סטס מיסז'ניקוב: אולי אני רואה סרט ביום חמישי או כדורגל ביום רביעי.

סטס מיסז'ניקוב: ההורים שלי גם מסודרים, הם מבינים עברית ורואים ערוץ 2, 10 וערוץ 1.

סטס מיסז'ניקוב: גם אני הרבה פעמים מגיע לערוץ 1.

סטס מיסז'ניקוב: אבל כל האנשים המבוגרים, כמו הסבתא שלי, מנוטרלים לגמרי, אם הם לא יעשו מנוי ב- YES או ב – HOT.

סטס מיסז'ניקוב: אני שמעתי פה הסברים מפולפלים, טכנולוגיים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מבין –הגעתי לוועדת הטכנולוגיה או לוועדת הכלכלה, ועדה צרכנית?

סטס מיסז'ניקוב: הוועדה הזו כל הזמן נחשבת לוועדה צרכנית.

סטס מיסז'ניקוב: אז אנחנו מנסים להתאים את הציבור לשירות במקום להתאים את השירות לציבור.

סטס מיסז'ניקוב: איזה מין דבר זה, גלעד?

סטס מיסז'ניקוב: לאן הגענו?

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו כל הזמן מתפארים, בצדק, שיש פה ועדה צרכנית פר אקסלאנס, שמטפלת בצרכנות, בכלל האוכלוסיות.

סטס מיסז'ניקוב: ושוב – אנחנו פה מתאימים אוכלוסייה שלמה לשירות שאנחנו רוצים לתת.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מבין את זה.

סטס מיסז'ניקוב: אם מישהו פה חושב – וחיים פרננדס דיבר על זה, שיש במדינת ישראל אוכלוסיות חלשות, רק אלה שדוברות עברית, הוא טועה.

סטס מיסז'ניקוב: יש גם אוכלוסיה חלשה שדוברת שפות אחרות.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מדבר עכשיו רק על דוברי רוסית.

סטס מיסז'ניקוב: אגב, אני בעד להכליל את ערוץ 33 באותה חבילה, כי כרגע הערוץ הזה ריק מתוכן, מסיבה אחת פשוטה: יכול להיות שהערוץ הזה יהווה פלטפורמה לדוברי ערבית, ואני בעד זה.

מרינה סולודקין: אנחנו בעד.

סטס מיסז'ניקוב: יש אוכלוסיות דוברות שפות שגם הן לא יכולות לשלם 240 שקל בחודש.

סטס מיסז'ניקוב: אני, לפעמים, מסתכל בתדפיס הויזה שלי, ושואל את עצמי - 300 שקלים על מה?

סטס מיסז'ניקוב: ואז אני נזכר שאולי הזמנתי סרט ביום שלישי, כדורגל ביום רביעי.

סטס מיסז'ניקוב: בסדר, אז אני אשלם את זה, או שלא אשלם את זה.

סטס מיסז'ניקוב: אני אשלם את זה מסיבה פשוטה - שהילדה שלי, תראה את HOP.

סטס מיסז'ניקוב: אולי אני אשכור DVD.

סטס מיסז'ניקוב: אבל יש אנשים שלא יכולים לשלם את ה – 240 שקל בחודש.

סטס מיסז'ניקוב: מילא אם זו היתה המציאות ולא היו שום ניסיונות לשפר אותה.

סטס מיסז'ניקוב: אבל יש פה באמת ניסיון כן של ממשלת ישראל, שאגב – מוכנס בחוק ההסדרים, אבל דווקא הכניסו דבר טוב, אפילו אם לא מושלם - לשפר מצב עם השכבות החלשות.

סטס מיסז'ניקוב: אז למה מתעלמים משכבה נוספת שהיא לא פחות חלשה, מאשר אלה שנולדו כאן, שמבינים עברית ומתעלמים מאלה ששפת האם שלהם אינה עברית?

סטס מיסז'ניקוב: אני לא חושב שצריך להשאיר ציבור של מיליון ו - 200 אלף איש, שמתוכם אני בטוח ש- 300 אלף איש פשוט לא מבינים שפה אחרת חוץ מרוסית.

סטס מיסז'ניקוב: אי אפשר להשאיר אותם כבני ערובה עבור הצעת חוק ממשלתית.

סטס מיסז'ניקוב: אי אפשר.

סטס מיסז'ניקוב: אני שמעתי ראיונות שנתת לכלי תקשורת שונים בעניין טלוויזיה טרסטריאלית.

סטס מיסז'ניקוב: אתה כל הזמן אומר - אסור להעניש אוכלוסייה חלשה שלמה, כי יש חשש שאם נכניס עוד ערוץ – ערוץ 9, ערוץ המוזיקה – שפקידי האוצר ימשכו את הצעת החוק הזו ואף אחד לא ירוויח.

סטס מיסז'ניקוב: שמעתי פה את יושב ראש רשות השידור, לא במפורש, אבל זה השתמע מכך.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מבין אותך, איך אפשר להשאיר ציבור שלם כבני ערובה בידי יוזמי חוק שממש מאיימים שאם נשפר או נכניס מקצה שיפורים – הם פשוט ימשכו את הצעת החוק ויענישו את כולם.

סטס מיסז'ניקוב: מה הם עושים?

סטס מיסז'ניקוב: מה נעשה פה?

סטס מיסז'ניקוב: פשוט מקימים קבוצה גדולה אחת של צרכנים שיסבלו אם הם ימשכו את החוק, על מיעוט גדול, שכאילו בגללו הצעת חוק הזאת תימשך.

סטס מיסז'ניקוב: זה פשוט דבר שלא ייעשה, ובטח שאנחנו כחברי כנסת, ואתה, כיו"ר ועדה צרכנית לא יכולים לתת את היד לכך.

סטס מיסז'ניקוב: אני בטוח שגם משרד האוצר עם כל האיומים לא ימשוך את החוק.

סטס מיסז'ניקוב: שמעתי את חיים פרננדס, ותודה לך על הכנות – שאמר – בסדר, אפשר להכניס ערוץ שישי, שום דבר לא יקרה.

סטס מיסז'ניקוב: גם האיכות לא תיפגע במיוחד.

סטס מיסז'ניקוב: אפשר לסבול הכל.

סטס מיסז'ניקוב: אבל אני רוצה להגיד שכמו שהרפורמות נכנסו לוועדות אחרות –למשל, בוועדת הכספים , - - הרבה יותר טובות לציבור שאותו אנו משרתים, גם ברפורמה הזו אפשר לשפר ולא לקבל אותה as is.

סטס מיסז'ניקוב: מה שהכי מוזר, אדוני היושב ראש, ואל תיעלב, שדווקא הוועדה הכי אופוזיציונית בכנסת, שהיא בידי האופזיציה, הפכה לוועדה שהכי קל בה לאוצר להביא כל מיני רפורמות והן עוברות as is.

סטס מיסז'ניקוב: הפכת לקונפורמיסט יותר מדי.

אבשלום וילן: הוועדה הזו היא תמיד ממלכתית למרות שהיא בראשות האופוזיציה.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא אומר שהיא לא ממלכתית, אני רק אומר שמשום מה, אני, כאיש קואליציה, מרגיש, לפעמים, שאני יותר אופוזיציונרי מאשר אדם שהוא באופוזיציה והוא יושב ראש של ועדה כלכלית.

יצחק וקנין: הכל תלוי ביושב ראש הוועדה.

אבשלום וילן: סטס, ממש לא הוגן מה שאתה עושה עכשיו.

סטס מיסז'ניקוב: זאת ההרגשה שלי.

סטס מיסז'ניקוב: אני נלחמתי כדי שהרפורמה הזו תהיה בוועדת הכספים, ואני ידעתי למה.

סטס מיסז'ניקוב: והאוצר ידע למה כשהוא ביקש להעביר את זה לוועדת הכלכלה.

רוברט אילטוב: כי ועדת כלכלה היא ועדה צרכנית.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מציע להיות יותר מדי ציניים פה, כי זה ממש לא מצחיק.

סטס מיסז'ניקוב: זה ממש לא מצחיק שהאוצר מבקש להעביר רפורמות לוועדה אופוזיציונית והם יודעים שזה יעבור פה.

אמנון כהן: זאת ועדה מקצועית.

משה כחלון: זה תחום תקשורת, סטס.

יצחק וקנין: כל נושא התקשורת זה פה.

גלעד ארדן: אני מבקש לאפשר לו להשלים את הדברים.

גלעד ארדן: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: אני שוב פעם אומר:

סטס מיסז'ניקוב: אני אומר דברים קשים ואני מבקש את סליחתך אם אני פה פוגע ברגשות.

סטס מיסז'ניקוב: אתה יודע את דעתי עליך, שאתה עושה עבודה מקצועית מצוינת, אבל בקטע הזה אתה טועה בגדול.

סטס מיסז'ניקוב: בכוחך עכשיו לשנות את הרפורמה הזו ולסובב אותה עם הפנים לצרכנים.

סטס מיסז'ניקוב: אתה, כמובן, יכול להיתלות בעובדה שאתה יזמת הצעת חוק, כמו גם חבר הכנסת רוברט אילאטוב, יושב ראש הסיעה שלי, אבל סלח לי – קודם כל, גם אתה לא תצליח להעביר את הצעת החוק הזו אם האוצר מתנגד, כי אם הוא מתנגד עכשיו להוסיף ערוצים נוספים לחבילה הזו, מה יהיה התמריץ שלו אחר כך ללכת לפי הצעתך ולהוסיף עוד ערוצים?

סטס מיסז'ניקוב: דבר שני – בשביל מה להמתין להצעת חוק פרטית שצריכה לעבור 4 קריאות, ועדת שרים לחקיקה, ועדות וכך הלאה- אם יש לנו עכשיו אפשרות בהצבעה אחת לתקן את המצב, לשנות את הרפורמה, ולהדביק את הערוצים האלה כבר עכשיו?

סטס מיסז'ניקוב: יש פתגם עתיק יומין ברוסית, למרות שהשפה הזו כנראה לא כל כך נוחה לחלק מהנוכחים – "הכף חיונית ביותר בזמן הארוחה, ומיותרת לגמרי אחריה".

סטס מיסז'ניקוב: זה מה שקורה עכשיו.

סטס מיסז'ניקוב: עזוב את הצעת החוק הפרטית.

סטס מיסז'ניקוב: היא תהיה מיותרת לחלוטין אם עכשיו נקבל את ההצעה הזו להכליל את חמשת הערוצים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה לך , אדוני היושב ראש, על הסבלנות ועל אורך הרוח.

סטס מיסז'ניקוב: אתה מייצג מפלגה, לא רק את עצמך ואת ועדת הכלכלה.

סטס מיסז'ניקוב: אתה מייצג מפלגה שמתיימרת להיות מפלגת שלטון.

סטס מיסז'ניקוב: מפלגת שלטון כמו כל מפלגת שלטון – כך גם הליכוד, שהיתה כבר בשלטון, מאד אוהבת את ה - -

יצחק וקנין: כמה קיבלתם מהרוסים?

גלעד ארדן: אני מבקש לאפשר לו לסיים את כל טיעוניו הכלכליים.

סטס מיסז'ניקוב: אלה טיעונים צרכניים.

גלעד ארדן: הכלכליים- צרכניים.

סטס מיסז'ניקוב: מפלגת הליכוד, מאוד אוהבת את המושג הערטילאי הזה שקרא "עליה".

סטס מיסז'ניקוב: העליה הברוכה, העליה שהביאה לפה רווחה כלכלית, הצילה אותנו דמוגרפית, כלכלית וביטחונית – כל מה שאתה רוצה.

סטס מיסז'ניקוב: אבל משום מה, כשמגיעים פרטנית לאהבת העולים, לא המושג הזה "עליה" שהוא ערטילאי – משום מה מפלגת הליכוד מתחילה לגמגם כמו גם מפלגות שלטון אחרות.

אבשלום וילן: - - העולים לא מצביעים נכון.

סטס מיסז'ניקוב: אתה יודע מה?

סטס מיסז'ניקוב: גם הפעם הם לא יצביעו נכון, כי ברגע שאתה, כנציג מפלגה שרוצה להיות בשלטון הופך בהחלטה שלך, שאתה כנראה הולך לקבל, את האזרחים לאזרחים סוג ב', ג', ד', וכן הלאה, אתה עושה עוול למפלגה שאתה מייצג, כמו שאתה עושה עוול למיליון ו – 200 אלף אנשים שזכאים לקבל שירות מותאם אליהם וכמו שאמרתי – לא להתאים אותם לאותו שירות שאנחנו רוצים להלביש.

סטס מיסז'ניקוב: דבר אחרון – אני פונה למנכ"לים של חברות HOT ו – YES, דוד ורון.

סטס מיסז'ניקוב: אחת ההחלטות הראשונות שקיבלתי בוועדת הכספים היה כאשר היה ויכוח בנושא תקנות טלפוניה בין HOT ו "בזק".

סטס מיסז'ניקוב: אתה אז טענת, בצדק, שיש מושג של "הגנת ינוקא".

סטס מיסז'ניקוב: טענת שהטלפוניה של HOT זקוקה להגנת ינוקא, ואני קיבלתי את הטיעונים שלך.

סטס מיסז'ניקוב: הרחבנו את התקופה שבה המדינה תשלים את אותם תמלוגים ש HOT צריכה להעביר כדמי קישורית ל "בזק".

סטס מיסז'ניקוב: קיבלנו את זה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש מכם עכשיו לפנות למדינת ישראל, לאוצר, ולבקש הגנת ינוקא לאותה אוכלוסייה נזקקת שזקוקה לערוץ 9 בגלל שזה ערוץ שמספק לה תוכן בשפת האם, להעריך את הנזק שיכול להיגרם לכם, כביכול, בגלל בריחה של אותם לקוחות מחבילות בסיס של YES ו – HOT, ואגב, אם כבר מדברים – אני לא בטוח שרק דוברי רוסית יברחו.

סטס מיסז'ניקוב: אם אנחנו מוציאים את ערוצי 10, 2 ו – 1, גם הלקוחות האלה יכולים לברוח, אבל משום מה את הנזקים האלה אתם לא מעריכים.

סטס מיסז'ניקוב: אבל אני מבקש – תעריכו את הדלתות שייגרמו גם בגלל בריחה של דוברי רוסית – תביאו לחיים פרננדס ותגידו כמה המדינה צריכה להשלים לכם.

סטס מיסז'ניקוב: תאמינו לי, אני בטוח שאצליח לשכנע את יושב ראש הוועדה לתמוך בהצעה שהמדינה, לפחות בשנה הראשונה, כשנדע מה המצב האמיתי, לממן לכם את הנזקים העתידיים שייגרמו.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה, אדוני.

סטס מיסז'ניקוב: זאב אלקין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

סטס מיסז'ניקוב: אני, קודם כל, חייב לציין שאני מופתע ממידת הרשלנות שבה הדברים מובאים בפנינו, ואני פונה אליך, אדוני היושב ראש, כיושב ראש הוועדה, לנסות להגן כאן על האינטרס שלנו, של חברי הכנסת, לקבל חומרים כמה שיותר טובים ומוגמרים, ותפורים היטב.

סטס מיסז'ניקוב: רק בישיבה הזו חזינו כמה מחזות שבעיניי הם מבישים, ההתכתשות שהיתה כאן בין שני המנכ"לים היא מאוד תמוהה.

סטס מיסז'ניקוב: החלטת הממשלה מתקבלת באוגוסט, לא עכשיו.

סטס מיסז'ניקוב: הממשלה מדברת על הסחבת והעיכובים, וכו' וכו', ופתאום אנחנו מגלים שעכשיו, בשבוע שיהיה, עד הדיון הבא, הם סוף סוף ידברו ויגיעו לסיכומים.

סטס מיסז'ניקוב: ומאוגוסט לא היה זמן?

סטס מיסז'ניקוב: וכשהוגש חוק ההסדרים לכנסת, ולכאורה – בואו כולנו נזכור, זה היה צריך להיות חלק מחוק ההסדרים, מהחקיקה המזורזת, אם לא היתה ועדת הכנסת עושה נכון ולא מפצלת את זה.

סטס מיסז'ניקוב: אז איפה היו כולם עד עכשיו?

סטס מיסז'ניקוב: סוגיה אחרת שהיא מאד רלבנטית לדיון שהיה כאן היום – 5 ערוצים או 6 ערוצים.

סטס מיסז'ניקוב: אומר כאן נציג האוצר – 6 ערוצים אפשר.

סטס מיסז'ניקוב: בין 5 ל-6.

סטס מיסז'ניקוב: מייד הדובר אחריו אומר: 5 בלבד, ואם לא – אז אסון.

סטס מיסז'ניקוב: אני אזכיר לך דעה מקצועית אחרת.

סטס מיסז'ניקוב: כולנו זוכרים כאן איש מקצוע, ודאי חיים פרננדס זוכר אותו, הוא רק עזב את הזירה הזו לפני כמה ימים בודדים.

סטס מיסז'ניקוב: שמו קובי הבר, ראש אגף התקציבים לשעבר.

סטס מיסז'ניקוב: אני יכול לצטט לך ותבדוק בפרוטוקול של ועדת הכספים של הכנסת לפני שנה, בדיון בתקציב משרד התקשורת.

סטס מיסז'ניקוב: אמר מר הבר -אי אפשר להוסיף ערוץ אחד, זה בלתי אפשרי טכנולוגית, כי לא יכול להיות מספר זוגי.

סטס מיסז'ניקוב: רק מספר לא זוגי יכול לעבוד.

סטס מיסז'ניקוב: לכן זה עוד 5 או 7.

סטס מיסז'ניקוב: ופה אני שומע שאפשר בין 5 ל-6, ואם מוסיפים אז בכלל צריכים להוסיף עוד כ- 6, כי זו פלטפורמה חדשה, ולהכפיל את כל העלות.

סטס מיסז'ניקוב: אז אני מתחיל לשאול את עצמי: מי כאן לא יודע על מה הוא מדבר?

סטס מיסז'ניקוב: לא יעלה על הדעת, מה, קובי הבר לא ידע על מה הוא מדבר, כשהוא דיבר על הרפורמה הזו?

סטס מיסז'ניקוב: כולנו מכירים אותו כאיש מקצוע, אז למה אז הוא דיבר על כך שאם מוסיפים אפשר להוסיף 2 ואין בעיה, רק יש עלות נוספת?

סטס מיסז'ניקוב: הוא לא דיבר על תוספת של 6.

סטס מיסז'ניקוב: ופה כן שומעים שטכנולוגית אפשר 6, לפי דעה אחת, ולפי דעה אחרת – לא.

סטס מיסז'ניקוב: אני כבר הלכתי לבלבול מכל העמדות השונות.

סטס מיסז'ניקוב: בינתיים, אגב, זה לא השיח בין חברי הכנסת, זה השיח בין הרשויות – או שמייצגים את הממשלה או שקשורים לייצוג של הממשלה לצורך הצעת החוק הזו.

סטס מיסז'ניקוב: ואני פונה אליך בבקשה, קודם כל, לדרוש מכל הנוגעים בדבר להביא לנו נתונים בדוקים ולא לדבר בלשון של "שמא" ו "אולי", כי אחר כך נגלה בדיון הבא שהמספרים משתנים והעלויות משתנות והכל זז – בהתאם לצרכים ובהתאם לאווירה בוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: אני סמוך ובטוח שגם תדע, ביכולת המקצועית שלך, לנהל כאן דיונים מקצועיים, תדע גם לדרוש שיובאו בפנינו נתונים נכונים, בדוקים, שאחר כך המדינה לא תצטרך לחזור ולשנות אותם כאוות נפשה.

סטס מיסז'ניקוב: נקודה שניה קשורה לנקודה הרגישה שכבר הוזכרה כאן, וזו הסוגיה של ערוץ 9, הערוץ הרוסי.

סטס מיסז'ניקוב: אני גם פונה אליך בהצעה.

סטס מיסז'ניקוב: לא אנאם כאן

סטס מיסז'ניקוב: נאום ארוך על הציבור החלש במדינת ישראל שלא שולט בשפות אחרות מלבד ברוסית, ובסופו של דבר הוא יישאר בן ערובה של HOT ו- YES כי אין לו דרך אחרת לקבל שידורי טלוויזיה, אם זה יעבור כמות שהוא.

סטס מיסז'ניקוב: אני אציע לך הצעה פשוטה של נתונים, ואחר כך נחליט כולנו, ונתלבט כאן.

סטס מיסז'ניקוב: אבל הצעה פשוטה מאד: בואו ננסה להבין מה הפרופיל של האנשים שהולכים ליהנות מהצעת החוק הזו.

סטס מיסז'ניקוב: אתה הנחת, כשדרשת ממשרד האוצר, ובצדק, ואני מעריך את הדרישה הזו, שאנשים שלא שמו בבית YES או HOT הם אנשים מהשכבה הנמוכה מבחינה כלכלית, כי מן הסתם הסיבה היתה כלכלית.

סטס מיסז'ניקוב: אני מציע לך בדיקה אחרת: בוא תיקח קבוצת אוכלוסייה, לדוגמה – מקבלי קצבת זקנה עם השלמת הכנסה.

סטס מיסז'ניקוב: אליבא דכל הדעות, קבוצת האוכלוסייה הכי חלשה במדינת ישראל.

סטס מיסז'ניקוב: ובואו נבדוק איזה אחוז מהם היום נאלצים להיות מנויים על HOT ו- YES, לא בגלל שהם אוכלוסייה יותר חזקה מאלה שלא התחברו, אלא בגלל שלא היתה להם ברירה אחרת.

סטס מיסז'ניקוב: ואם הצעת החוק הזו תעבור כמות שהיא גם לא תהיה להם ברירה אחרת הרבה שנים לאחר מכן, ואתה גם יודע את זה.

סטס מיסז'ניקוב: בואו לפחות נניח את הנתונים.

סטס מיסז'ניקוב: ניקח את הקבוצה הזו- מקבלי קצבת זקנה עם השלמת הכנסה, ונפלח אותם, נראה מה הם צורכים, איזה ערוצים, ואיזה אחוז מהם היום מנויים על YES ו – HOT כי מדינת ישראל לא נתנה להם עד עכשיו אפשרות אחרת.

סטס מיסז'ניקוב: כשהנתון הזה יהיה על שולחננו, ותאמין לי, לא קשה לעשות את זה, זו בדיקה יחסית פשוטה, סקר פשוט שגם יכול להיות שהוא קיים במקורות כאלה ואחרים - אז נוכל לשפוט ולהחליט האם נכון או לא נכון ולמי כאן נסובים נזקים, והאם אפשר להעביר את הצעת החוק בלי להוסיף לשם את ערוץ 9.

סטס מיסז'ניקוב: ושוב, גם במקרה הזה, כמו לגבי ההכנה של רשויות המדינה, אני בטוח שאתה בדרישה שלך לנהל את הדיונים כאן בצורה המקצועית ולדאוג לאינטרס הציבור תדע גם לדרוש את הנתונים האלה וגם לדאוג לכך שהם יונחו על שולחננו.

סטס מיסז'ניקוב: ואז נראה ונוכל להחליט בצורה מושכלת.

אמנון כהן: ראשית אני מברך על הדרך שבה אנו הולכים לעבור מהאנלוגית לדיגיטאלי.

אמנון כהן: אני ניהלתי דיונים בהעברת הרדיו משידור אנלוגי לדיגיטאלי, ואני מקווה שגם הרדיו יקבל תשובה לפעולה הזו, אנחנו דוחים את זה כבר הרבה זמן, וכל פעם דוחים, ולוח הזמנים שהצבתם כאן – שנה וחצי, אני סקפטי לגבי זה, כי על פי ניסיון שלנו אמנם בעולם זה עובד כבר יפה, אבל אצלנו זה לוקח הרבה זמן כי זה תשתיות וזה הרבה מאד מהלכים.

אמנון כהן: אבל אני חושב שהלך הרוח של חברי הוועדה , ממה שאנחנו שומעים כאן, ובדיונים הקודמים ישב כאן השר הממונה הקודם על רשות השידור ועל נושא התקשורת, שגם בשאילתות העלינו את הסוגיה הזו – איך נבנו 5 הערוצים שייכנסו לחבילה.

אמנון כהן: חשוב היה מאוד, שבחבילה הזאת ייכנסו גם אוכלוסיות שאין להם אפשרויות אחרות.

אמנון כהן: אנחנו, כמדינה קולטת עליה צריכים להתחשב בצרכים של אותן אוכלוסיות.

אמנון כהן: ייתכן ובעוד מספר שנים, המדינה תחליט, עקב ריבוי עליה מצרפת או מכל מדינה אחרת, שצריך לחשוב גם לתת להם את הפתרון.

אמנון כהן: אבל כיום, כשבמהלך 10-15 השנים האחרונות, שמדינת ישראל קלטה מעל מיליון עולים מחבר המדינות, מכל חבר המדינות – ואני מייצג את פלח יוצאי אוזבקיסטן, שגם הם דוברי רוסית וגם הם צופים ברובם בערוץ 9, ומקבלים את כל האינפורמציה משם.

אמנון כהן: אנחנו, כמייצגי ציבור שיושבים כאן לא יכולים שלא להיענות לדרישותיהם, צריך לתת את הפתרונות, לעמוד מולם ולתת הסברים.

אמנון כהן: כמובן שאף אחד פה לא יוכל לתת דעתו על הנושא הזה.

אמנון כהן: הנושא הוא חשוב ביותר.

אמנון כהן: השאלה איזה ערוצים וכתוצאה מכך מה תהיה עוגת הפרסום הכוללת – דיבר כאן מנשה סמירה שיש לכך השלכות נרחבות – מה תהיינה ההשלכות בכלל, על המשק.

אמנון כהן: אולי, באמת, צריך להסתכל על כל העוגה, על כל הציבור, אם עושים פה רפורמה חשובה כל כך.

אמנון כהן: אולי אותה רפורמה שרצית להוביל, בנושא הטלוויזיה – צריך לחשוב על זה ביחד, ולעשות סדר פעם אחת ולתמיד.

אמנון כהן: את הפקות המקור, את כל נושא הפרסום – צריך לראות את כל הדברים ביחד, ואז לקבל את ההחלטה אולי להרחיב את הסל הזה, או לחשוב על כל נושא אחר.

אמנון כהן: אבל כרגע, מצד אחד אומרים – בואו נצא לדרך ונראה מה יהיה עוד שנה.

אמנון כהן: אבל כמו שאמרו כאן ידידיי – ברגע שיוצאים לדרך, כל הנושאים הם מייד קבורים ואי אפשר לטפל בהם יותר, כי תמיד תהיה התנגדות של אותם גופים שמתנגדים היום.

אמנון כהן: לכן צריך למצוא את נקודות האיזון הנכונות.

אמנון כהן: שגם חברי הוועדה כולם יוכלו לתמוך בזה.

אמנון כהן: אנחנו לא רוצים להגיע כאן למאבקים, להסתייגויות, ולדברים כאלה.

אמנון כהן: צריכים אולי לשבת בחדר צדדי עם גופים מקצועיים, לראות מה צריך לעשות, אם יש עלויות – לחשוב איך לכסות אותן.

אמנון כהן: אולי הגופים בעצמם ירצו לממן, כי אתה אומר שמבחינת התשתית יש צורך בהשקעה של 70 מיליון שקל.

אמנון כהן: אולי שהמדינה תשקיע ותתקזז אתם בתמלוגים האחרים שלהם.

אמנון כהן: לכן אני מציע שלקראת הדיון הבא שקבעת, בשבוע הבא, לשבת ולעשות איזושהי עבודה, לבדוק עניינית מה אפשר לעשות, אם אין בעיה להכניס עוד ערוץ, ולראות את ההשפעה של ערוץ המוזיקה ועוד ערוץ שקיים היום, ולעשות חבילה נרחבת יותר.

אמנון כהן: לשבת ולחשוב.

אמנון כהן: ההצעה, כהצעה, היא מצוינת לאוכלוסיות חלשות ואני מתכוון לדברים שגם אוכלוסיות של עולים הן ברובן אוכלוסיות חלשות שגם להם צריך לתת מענה, כמו גם לאוכלוסייה הערבית שנמצאת במקומות מסוימות.

אמנון כהן: כמדינה צריך להסתכל על כל העוגה, על כל הציבור.

אמנון כהן: יש פה פגיעה באוכלוסיות האלה, ולכן צריך לתת פה את הדעת.

משה כחלון: אני רוצה להביע עמדה עקרונית, אני מבין שהיום אין הצבעות.

סטס מיסז'ניקוב: אתה קובע עובדות , או שאתה שואל?

משה כחלון: כך הבנתי.

גלעד ארדן: אבל אני ממליץ שתישאר כי אני חייב להשיב לחלק מהדברים שאמרת.

משה כחלון: למעשה, קשה להתמודד עם חלק מהטיעונים, לפחות, של חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

משה כחלון: בנושאים הפוליטיים והאישיים אני מניח שיושב הראש כבר ישיב והוא יודע.

משה כחלון: לגבי הדברים - אני יכול להזדהות עם חלק גדול מהם, ונוח לי לומר את מה שאני אומר על הרקע כזה, כי כשאני הייתי פה יושב ראש של ועדת הכלכלה, ביקשתי מראש הסיעה, רוברט אילאטוב, לבקש להכניס את ערוץ 9.

משה כחלון: אז דנו בחבילת בסיס, לא בשיטת שידור.

משה כחלון: אני ביקשתי ממנו כי הוא לא היה ערני לכך.

משה כחלון: גם כתבתי מכתב להכניס את החינוכית לחבילה, או לשיטת שידור הזאת.

משה כחלון: הוועדה הזאת זאת ועדה צרכנית, זה לא יעזור.

משה כחלון: היא מקבלת החלטות שאתה אוהב אותן או לא, היא ועדה צרכנית.

משה כחלון: יושב פה יצחק וקנין קדנציה רביעית, חבר הכנסת כהן, שהיה יו"ר לפני, אני כיהנתי כיושב ראש, ואתה יודע שזו ועדה צרכנית.

משה כחלון: נדמה שקצת עשית עוול לוועדה.

משה כחלון: את העניינים שלך עם יושב הראש תסדר ביניכם - -

סטס מיסז'ניקוב: איזה עניינים?

סטס מיסז'ניקוב: אל תעשו את זה אישי.

משה כחלון: אז אני אומר לגבי הוועדה – הוועדה הזו היא ועדה של אופוזיציה, אבל היא ועדה אחראית, צרכנית.

משה כחלון: בכלכלה אין אופוזיציה וקואליציה.

משה כחלון: בכלכלה יש את טובת המשק, טובת הצרכן,טובת הציבור.

משה כחלון: והוועדה הזו, לאורך כל הדרך, הקפידה ללכת בדרך הזו, ואם פה ושם ניסינו לסטות קצת, תוך כדי התלהבות, אז אתי ולאה החזירו אותנו למסלול.

משה כחלון: לעצם העניין – אני חושב שאם אפשר להכניס את ערוץ 9 והחינוכית – הכל בסדר, ואני מברך ואני בעד.

משה כחלון: אבל אם יש איזושהי בעיה, אם תתעורר בעיה טכנית, טכנולוגית – אפילו אם האוצר ינסה למשוך את זה, זאת אומרת – אם התהליך הזה ינסה לפגוע ב- 5 מיליון אחרים שאתה לא פה בשבילם, כי אתה פה בשביל מיליון --

סטס מיסז'ניקוב: אני פה בשביל כולם, אתה יודע את זה מצוין .

סטס מיסז'ניקוב: זה לא נכון.

משה כחלון: אני מדבר כרגע על האחרים.

משה כחלון: יש אוכלוסייה נוספת שמחכה לשיטה הזו, מחכה לחסוך כסף, והיא במקרה לא במיליון עולים, שאני מסכים אתך, אמרתי לך את זה מראש.

משה כחלון: אני מסכים איתך גם לגבי הבעיה של השפה, גם הנתק.

משה כחלון: זה משהו איום.

משה כחלון: גם אני כילד תרגמתי להורים שלי דברים שאמרו.

משה כחלון: תאמין לי יודע מה אתה מדבר.

משה כחלון: אבל אם המשמעות תהיה לעצור את הכל, אני חושב שצריך לעשות הכל שזה לא יקרה.

משה כחלון: זה לא נעים, אתם חברים שלנו, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה – אתך פחות, כי אתה בוועדת הכספים, אבל החברה' שעבדו אתי בכלכלה, אנחנו עובדים אתם בשיתוף פעולה מרשים לאורך כל הדרך – הצעות חוק משותפות, חברתיות, על חשמל, עם סופה לנדבר, באמת - כל הצעות החוק החברתיות שלנו הן ביחד.

משה כחלון: אין לנו פה קואליציה ואופוזיציה.

משה כחלון: אבל לא יכול להיות, כמו שאתה אומר – להשאיר 300 אלף איש בני ערובה, בידיים של הכבלים והלווין.

משה כחלון: אני לא רוצה להשאיר 5 מיליון או מיליון ומאתיים - -

סטס מיסז'ניקוב: לא בידי הכבלים, בידי האוצר.

משה כחלון: - - שזקוקים לזה, ואני מתחייב לך פה – המשך שיתוף פעולה בהמשך, כדי לקדם גם את הנושאים הבאים, אם לא נצליח.

משה כחלון: אם נצליח אין שום בעיה, כמובן.

משה כחלון: אבל אני רוצה שגם אתה תיתן יד וכשתעמוד פה, באותו להט שדיברת.

משה כחלון: אם תשתכנע שאין ברירה, לא לפגוע בזה, אלא ההפך – לעזור לקדם את זה, ואת הדברים שאתה רוצה נמשיך בהמשך הדרך.

משה כחלון: אנחנו לא מסיימים את הקדנציה.

משה כחלון: תאמינו לי אין פיזור כנסת.

משה כחלון: אנחנו נישאר פה.

זאב אלקין: זו העמדה הרשמית?

זאב אלקין: זה סקופ.

זאב אלקין: זה נרשם בפרוטוקול.

משה כחלון: תאמינו לי, אין פיזור כנסת.

משה כחלון: לא וינוגרד, לא.

משה כחלון: אין לי בעיה שזה יירשם.

משה כחלון: אני רק מבקש את התמיכה שלכם לעזור גם לציבור אחר, נוסף.

משה כחלון: שלא ייווצר מצב שאם לא נצליח לקבל את מה שאתם רוצים אז תעצרו ותענישו את כל הציבור.

משה כחלון: העמדה העקרונית שלי, אדוני היושב ראש: גם אם לא מצליחים - להמשיך הלאה, כמובן לעשות הכל על מנת להצליח.

אמנון כהן: להצליח, להצליח.

משה כחלון: אני באמת מעריך את ההתגייסות שלכם, חברי הכנסת העולים מרוסיה.

משה כחלון: זה באמת מעורר כבוד.

משה כחלון: יש נושא שלכם?

משה כחלון: חבל על הזמן.

משה כחלון: כולם פה, מתייצבים בשורה, אני מעריך את זה, זה יפה.

משה כחלון: אבל לא על חשבון אחרים.

סטס מיסז'ניקוב: סוג של ניהול של משא ומתן- כי אתה אומר לאוצר: תמשיכו, כי נילחם אבל לא עד הסוף.

יצחק וקנין: ראשית, אני רוצה שיבינו - לי אין התנגדות שיכניסו את 7 ואת 10 ואת 9 ואת מי שאתם רוצים.

יצחק וקנין: אני מדבר ברצינות.

יצחק וקנין: אני שואל את האוצר: האם אתם, כשלקחתם את הפלטפורמה הזו, 5 ערוצים, לקחתם בחשבון שהרי יבקשו עוד ערוצים להכניס, האם לקחתם בחשבון שיש היום בעצם שתי חברות שמשדרות?

יצחק וקנין: מה הנזק הכלכלי שעלול להיות להם?

יצחק וקנין: האם לקחתם בחשבון או לא?

יצחק וקנין: לא שאני מגן עליהם, אני לא מגן, רק שלדעתי הולך להיות פה כדור שלג כזה שאני לא יודע איך הוא ייגמר.

יצחק וקנין: אם הכוונה להגדיל את זה, לתת ערוצים נוספים, מישהו צריך לקחת בחשבון שהחברות האלה, אני לפחות יודע - -

משה כחלון: הציע חבר הכנסת מיסז'ניקוב - לפצות אותם.

יצחק וקנין: אני ואתה יודעים שהאוצר לא יפצה אותם.

גלעד ארדן: למה הוא לא יפצה?

גלעד ארדן: אתם, מפלגת "ישראל ביתינו" - הממשלה תלויה בכם, תדאגו לפצות אותם, יעלה כמה שיעלה.

גלעד ארדן: מה זה משנה?

גלעד ארדן: עוד מיליארד, עוד 2 מיליארד, יש תקציב 2009, זה אפשרי.

גלעד ארדן: אני מסכים עם חבר הכנסת מיסז'ניקוב.

גלעד ארדן: זה אפשרי.

גלעד ארדן: בוודאי, שלא יהיה צריך לקצץ בשביל זה בחינוך, כי הכסף הרי גדל על העצים.

יצחק וקנין: השאלה על חשבון מה זה.

גלעד ארדן: על חשבון כלום.

יצחק וקנין: זה קל לדבר.

סטס מיסז'ניקוב: מאד מוזר.

סטס מיסז'ניקוב: דווקא הטיעון הכלכלי שהעליתי איתו אתה מתווכח?

יצחק וקנין: אותן חברות שמקבלות זיכיונות.

יצחק וקנין: קל לנו, כחברי כנסת לקבל החלטות.

יצחק וקנין: אנחנו יכולים להרים ידיים – אני כבר מכיר את זה.

יצחק וקנין: זה קל מאד, רבותיי.

יצחק וקנין: אבל אנחנו לא עושים חשבון כלכלי של אותן חברות שמשקיעות מיליוני שקלים כדי לבנות תשתית, מקבלים זיכיונות מהמדינה בעלויות גדולות מאוד, ואנחנו יכולים ככה בהחלטה קלה מאד להפוך את כל הבסיס הכלכלי של אותן חברות, ולשלוח 4,000 ו-5,000 עובדים הביתה.

יצחק וקנין: בקלי קלות.

יצחק וקנין: רבותיי, שאף אחד לא יהיה גיבור.

יצחק וקנין: לכן אני אומר – אני לא יודע מה שיקולי האוצר.

זאב אלקין: אז לא להביא את זה בכלל?

זאב אלקין: כי זה פוגע בהם.

יצחק וקנין: לא אמרתי.

זאב אלקין: תשאל אותם אם הם רוצים את זה.

זאב אלקין: הם יגידו לך שלא.

יצחק וקנין: אני, כחבר כנסת, צריך לקבל פה נתונים - מה העלויות לאותן חברות, כמה כסף זה יוריד מהן.

יצחק וקנין: את זה אני צריך לקבל.

יצחק וקנין: האוצר יכול לקבל החלטה כלאחר יד.

יצחק וקנין: זה בקלות, רבותיי.

יצחק וקנין: אבל אנחנו יכולים לגזור גזרות גם של דין מוות.

אבשלום וילן: אם אתה זוכר שעשר שנים אתה, שגר בפריפריה, שכלכלית לא היה כדאי להם, ובניגוד לחוק הם לא חיברו את הפריפריות בתחילת התחרות.

רוברט אילטוב: אני מתנצל על כך שהייתי צריך לצאת לוועדה אחרת.

רוברט אילטוב: קודם כל, אני מבקש שכאשר תהיינה ההצבעות תהיה ההצעה להכליל את ערוץ 9 בחבילה.

רוברט אילטוב: אני מצטרף לחלק מהחברים שלי.

רוברט אילטוב: בכל הנושא של זליגת לקוחות שמעתי פה טענות שונות ומשונות.

רוברט אילטוב: אני חושב שזליגת הלקוחות של ערוץ 2 והערוץ הראשון היא הרבה יותר גדולה מאשר זליגת הלקוחות של ערוץ 9, בואו נגיד ככה.

רוברט אילטוב: כי אלה שצופים בערוץ 9 הם בדרך כלל גם רוכשים חבילות רוסיות אחרות, ואז הפגיעה היא פחות חמורה.

רוברט אילטוב: דוברי עברית שמסתכלים על ערוצים רגילים בעברית הם בדרך כלל לא רוכשים את הערוצים המיוחדים האלה.

רוברט אילטוב: אני רוצה להתמקד בנושא של ערוץ 9 בעיקר, כיוון שרוב האנשים שצופים בערוץ 9 הם עולים חדשים.

רוברט אילטוב: אלה שצורכים אותו עוד יותר הם הקשישים יותר ובעלי היכולת הכלכלית הנמוכה יותר.

רוברט אילטוב: עלינו גם לשמור על האינטרס הציבורי של אותם האנשים שלא יכולים להרשות לעצמם רכישת חבילות אחרות מחברות לווין.

רוברט אילטוב: לכן אני מבקש שערוץ 9 ייכלל בחבילה הזאת.

רוברט אילטוב: אם זה בחבילה של 5 או בחבילה של 6 – זה נושא לדיון.

רוברט אילטוב: אנחנו לא מחפשים להוריד אף אחד, אלא בסך הכל להיטיב עם אלה שיש להם בעיות.

רוברט אילטוב: תודה רבה .

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני מעוניין לומר את עמדתי, חשבתי שאוכל לדחות זאת לסוף אבל בכל זאת אני רואה שהנושא עלה, בעיקר על ידי חבר הכנסת מיסז'ניקוב, כמובן לא ברמה האישית כפי שציינת, אבל יכול להיות שהיו קצת אמירות אישיות.

גלעד ארדן: קודם כל, בשונה מהצעת החוק שיושב ראש סיעת ישראל ביתינו, חבר הכנסת אילאטוב, הגיש, ואתה חבר הכנסת מיסז'ניקוב גם חתום עליה, שקובעת שמלבד חבילת החינם הזו שאנו דנים בה, של חמשת הערוצים –אתם בעצם הצעתם לתת גם את ערוץ 9 ו –24, ולאפשר לכבלים לגבות רק על שני הערוצים האלה בלבד 90 שקלים בחודש.

גלעד ארדן: לדעתי זו הצעה מוזרה, אנטי חברתית, אנטי צרכנית ואנטי כל דבר שהשכל הישר יכול לתמוך בו.

גלעד ארדן: אני, בניגוד אליכם, ברמה העקרונית, לא ברמה האישית – הנחתי הצעת חוק שאני מחויב לה, ובשונה מכל מה שאמרת, אני מביע בה את תמיכתי בצירוף גם ערוץ 9, גם ערוץ 24 וגם הטלוויזיה החינוכית לאותה חבילת חינם.

גלעד ארדן: מה שנכון, וזה נכון גם לגבי הצעת החוק שלי, ואני מצטרף למה שאמר חבר הכנסת וקנין - אין לנו עדיין מספיק נתונים כדי לקבוע האם הערוצים האלה, שהם ערוצים ייעודיים, יכולים לזעזע את שוק שידורי הטלוויזיה במדינת ישראל ברמה כזו שעם כל התועלת הצרכנית שנביא לחלק באוכלוסייה אנחנו עלולים לגרום נזק כבד לכלל האוכלוסייה.

גלעד ארדן: אני אסביר: לכולנו ברור וכולנו מכירים את הנתונים, שגם הכבלים וגם הלווין לא בדיוק הרוויחו הרבה כסף בשנים האחרונות.

גלעד ארדן: האם זה נובע מניהול לקוי או שנובע מרגולציה לא הגיונית?

גלעד ארדן: זה כרגע לא משנה.

גלעד ארדן: הנתונים מדברים בעד עצמם.

גלעד ארדן: הלווין הפסיד הרבה מאד כסף, הכבלים הפסידו הרבה כסף, היום – פחות, ועברו טיפה לרווח.

גלעד ארדן: ברור שכולנו רוצים לתת לציבור כמה שיותר ערוצי חינם.

גלעד ארדן: עכשיו הגיע אלי גם מכתב מהערוץ האקדמי.

גלעד ארדן: הוא גם רוצה להצטרף, ואני גם בעדו.

גלעד ארדן: גם זה אני רוצה שיהיה בחינם.

גלעד ארדן: יש אלף ואחד ערוצים שאני רוצה לתת בחינם, אבל אין לי ספק שאם הייתי מתאר לכם היום תמונה, והאוצר בזה, לדעתי – מפשל, כי הוא לא מציג בפנינו נתונים או סקרי עומק מה באמת יהיו ההשלכות של צירוף ערוצים לחבילת חינם כזו על מספר המנויים של הכבלים והלווין.

גלעד ארדן: אבל אין לי ספק שאם היינו מתארים פה תמונה שמבוססת על נתונים, שמראה כתוצאה מנטישה המונית של הכבלים או הלווין או שניהם, בעקבות הוספת הרבה מאד ערוצים, אחד מהם או שניהם יקרסו, וכתוצאה מכך ייווצר מונופול בטלוויזיה הרב ערוצית, כמובן שזה יחייב עליית מחירים ולאחר מכן – ירידה ברמת השידורים שהציבור הכללי במדינת ישראל מקבל.

גלעד ארדן: אני חושב שהייתם מסתכלים על כל הסיטואציה אולי באופן אחר.

גלעד ארדן: אני בהחלט מסכים אתכם שהאוצר לא עשה כאן עבודת הכנה מספקת ולא עשה את סקרי העומק האלה כדי להציג אותם בפני הוועדה, למרות שפניתי אליו פעם אחר פעם.

גלעד ארדן: עדיין, כיום יש על שולחן הוועדה הצעה שמבקשת לתת חינם לציבור אפשרות לצפות ב- 5 ערוצים, שהיום אין לציבור את האפשרות לצפות בהם בדרך נוחה ויעילה.

גלעד ארדן: כלומר, הסיטואציה היא לא כמו שאתם מתארים, כאילו היום יש כבר אפשרות כזו ופוגעים במישהו.

גלעד ארדן: היום הולכים להיטיב עם הציבור.

גלעד ארדן: כל ההבדל בינינו הוא הבדל טקטי.

גלעד ארדן: אתם אומרים: היום, או הכל או כלום, ואני אומר: בוא ניקח קודם מה שאפשר, ואחר כך ננסה להוסיף עוד ערוצים.

גלעד ארדן: הרי אדוני, יושב ראש ועדת הכספים, אתה, למעשה, סתרת את עצמך.

גלעד ארדן: אי אפשר להגיד פעם אחת שמה שלא יוחלט כאן היום לא יקרה בעתיד, ומצד שני להגיד שיש רוב כאן אם אנחנו מחליטים, למה שאנחנו רוצים.

גלעד ארדן: הרי אם היום בהחלטה של ועדת הכלכלה ניתן להוסיף עוד ערוצים, הרי שניתן לעשות את זה גם על ידי הצעת חוק פרטית שאחר כך תעלה ותוסיף עוד ערוצים, כי הרוב שקיים כאן לא ישתנה בהמשך הליכי החקיקה.

גלעד ארדן: ההבדל היחיד הוא שהיום מדובר על הצעת חוק ממשלתית שהאוצר יכול או למשוך, או בהליכי הביצוע שלה – ואתה יודע היטב שכאשר האוצר רוצה להרוג משהו בביצוע שלו, גם אם הכנסת מקבלת החלטה בניגוד לעמדת הממשלה, הפקידים והאוצר יודעים גם לא לבצע אותה על ידי כל מיני בעיות אחרות שפתאום צצות, אם זה בהליכי מכרז, או אם זה בביצוע החוק.

גלעד ארדן: כאשר הנחתי את הצעת החוק שלי, שקובעת חינם את הערוצים האלה, ולא ב-90 שקלים, זו בדיוק היתה הכוונה.

גלעד ארדן: הכוונה היתה טקטית.

גלעד ארדן: אני חושב שגם בוועדת הכספים אדוני נוהג בדיוק בשיטה הזו.

גלעד ארדן: אני לא ראיתי שכאשר הציעו הטבות והקלות מס לתושבי שדרות ועוטף עזה, אדוני ביטל את ההצעה הזו כי הוא אמר – יש עוד אוכלוסיות במדינת ישראל שראוי לתת להן הקלות מס, ועד שלא תיתנו לכולם אני לא מוכן להעביר כרגע הקלות לשדרות.

גלעד ארדן: זה בדיוק אותו עיקרון.

גלעד ארדן: מה שאדוני מציע כאן זה להגיד – בוא נסכן את ההטבה הזו שיכולה להינתן לכל הציבור, ובלבד שמה שאנחנו רוצים כרגע יושג.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב ראש, בהצעת החוק של הטבות מס לשדרות זה לא מפלה אוכלוסיות אחרות שלא מקבלות את ההטבות.

גלעד ארדן: בוודאי.

גלעד ארדן: יש עוד הרבה אוכלוסיות שניתן לומר שמגיעות להן הקלות מס נוספות.

גלעד ארדן: אני חושב שלתושבי נתיבות, ולתושבי שדרות ולתושבי באר שבע, שהיו להן הקלות בעבר ולקחו להם - -

סטס מיסז'ניקוב: יש שם קאסמים?

סטס מיסז'ניקוב: שבע שנים קאסמים?

גלעד ארדן: נתיבות – לא, ושדרות – לא.

גלעד ארדן: סליחה, הוספנו.

גלעד ארדן: אבל באר שבע?

גלעד ארדן: אני יכול להראות לך מיליון אזרחים, לפחות, במדינה, שמגיעות להן הקלות מס.

גלעד ארדן: אתה לא אמרת – בוא נחכה שהם יקבלו ורק אז נאשר לשדרות.

גלעד ארדן: זה אותו הגיון.

סטס מיסז'ניקוב: איך אתה יכול להשוות?

סטס מיסז'ניקוב: אם אתה משווה בין שדרות שנמצאת 7 שנים תחת קאסמים לבין באר שבע, אז אני לא יודע מה הטיעון.

גלעד ארדן: אני לא משווה, וזה לא על אותו בסיס.

גלעד ארדן: בדיוק כמו שכאן זה לא על אותו בסיס.

גלעד ארדן: סטס מיסז'ניקוב: פה אתה מפלה בין אוכלוסיית - -

גלעד ארדן: אני לא מפלה.

גלעד ארדן: אני הגשתי הצעת חוק לתת להם חינם.

גלעד ארדן: אתה מבקש לקחת מהם 90 שקלים.

גלעד ארדן: בואו נבין את העובדות.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת החוק שלך לא רלבנטית, כי אתה יכול עכשיו, בסמכותך, להדביק - -

גלעד ארדן: ועוד איך היא רלבנטית, כי אם יש רוב כרגע לעמדה להוסיף, יהיה רוב גם בהמשך להוסיף.

סטס מיסז'ניקוב: אבל ההצעה שלך לא תעבור ועדת שרים לחקיקה .

גלעד ארדן: עם כל הרצון שלך להכניס מילים לפה שלי אני תומך בהכללה של ערוץ 9 בחבילת החינם.

גלעד ארדן: אם אתה חושב שהדבר הנכון זה לעשות את זה כרגע, ולסכן את כל הרפורמה הזו – אני מבקש שתיקח את זה על אחריותך.

רוברט אילטוב: סליחה, - - מסכן את הרפורמה.

רוברט אילטוב: מה שמסכן את הרפורמה זה כל הערוצים.

גלעד ארדן: אני מבקש שאתם תעלו את התוספות האלה כהסתייגויות, בסדר גמור, אני אף אתמוך במליאה, אבל אני רוצה שיהיה ברור שאתם הם אלה שמובילים את התוספות האלו, וכל האחריות על מה שיקרה -תהיה על הגב שלכם.

גלעד ארדן: ימשוך האוצר, לא ימשוך.

גלעד ארדן: אני רק רוצה להזכיר: יש פה היפוך יוצרות.

גלעד ארדן: חבר הכנסת וילן פועל שנים רבות בנושא הזה, ויש לו את כל הלגיטימציה להגיד את הדברים האלה.

גלעד ארדן: פעם ראשונה אני שומע חברי קואליציה שבאים להטיל אחריות על חוק ממשלתי על מה שיש בו, על חברי אופוזיציה.

גלעד ארדן: הרי אם "ישראל ביתנו" כל כך חשוב לה הנושא הזה – לא שמעתי שהיא התנתה את התמיכה שלה בתקציב 2008 באחת הדרישות שהערוץ הרוסי ייכלל.

גלעד ארדן: למה הפקרתם את הערוץ הרוסי בתקציב 2008?

גלעד ארדן: מדוע לא התנתם את התמיכה שלכם בתקציב 2008 בהכללת ערוץ 9?

רוברט אילטוב: לא הוגן מה שאתה עושה, זה לא חכמה.

גלעד ארדן: למה לא חכמה, בגלל שיש פה צלם של "ישראל פלוס" שמראה את המלחמה שלכם בנושא הזה?

אבשלום וילן: יש לי שאלה כלכלית אליך: אתה הסכמת לדרישה שלי שיעשו - - מה המשמעות להכניס את 9, 24 וה - -אם עד שבוע הבא אפשר לקבל הערכה כלכלית, לבדוק אפשרות עם הכבלים והלווין, לראות אם יש אפשרות להגיע להסכמה.

אבשלום וילן: גם איך יכול להיות שערוץ 10 ו- 2 משלמים אותו סכום שמשלמים הערוצים האחרים?

אבשלום וילן: זה גם נראה לי מוגזם.

אבשלום וילן: למה לא עושים מדרג?

גלעד ארדן: מה, אתה – 5 מיליון כל אחד מהם, על העלות השנתית של ההפצה?

גלעד ארדן: אבשלום וילן כן.

חיים פרננדס: קודם כל - התייחסות קצרה להערת חבר הכנסת וילן.

חיים פרננדס: לעצם השאלה – לנו נראה נכון שאת אותה עלות הפצה שנתית יש לחלק באופן שוויוני בין כל הערוצים, בין אותם 5 ערוצים שמתוכננים לעלות על המערך, ולא נראה לנו שזה נכון להתחיל לייצר העמסת עלויות דיפרנציאלית בין ערוצים שונים, מה גם שביחס לכל הערוצים, ודאי ביחס לערוצי רשות שידור – מדובר פה בחיסכון דרמטי , ברמה של עשרות מיליוני שקלים לשנה.

אבשלום וילן: - - אותם - - שעולים, אין להם את הסכומים - -

חיים פרננדס: דיברתי על אותם 5 ערוצים שהממשלה התייחסה אליהם.

חיים פרננדס: מעבר לעניין הזה, אני יכול לחלק את זה לשניים: ראשית, כאשר התהליך הזה יצא לדרך, פחות או יותר לפני כשנתיים, עשינו איזושהי בדיקה וניתוח כלכלי של כל הסוגיות בנושא הזה של מערך המשדרים הקרקעי הדיגיטאלי, כאשר ההערכה והניתוח התייחסו לאותם 5 ערוצים שמדובר עליהם היום.

חיים פרננדס: הניתוח בזמנו הצביע על כך שבאמצעות סקר שהזמנו, באמצעות חברה - שתוצאות הניתוח או הסקר הצביעו על כך שסדר גודל של 35 ממנויי הכבלים והלווין צפויים או עשויים לקחת את המהלך הזה, את החבילה הזו, כאיזשהו תחליף להתקשרות הקיימת שלהם מול החברות הרב ערוציות.

חיים פרננדס: זה נתון שכדאי שכולכם תכירו אותו.

חיים פרננדס: באותו מהלך בחנו את הסוגיה הזו.

חיים פרננדס: צריך לזכור ולהבין, ואין כאן היום נציגים ממשרד המשפטים, אני מניח שהם יהיו בדיונים הבאים: יש פה גם משמעות משפטית לא פשוטה לבוא אגב מהלך כזה ולהעניק מעמד שונה לערוצים שקיבלו את המעמד שלהם, בין אם בהליך מכרזי ובין אם בהחלטת ממשלה.

חיים פרננדס: הליך מכרזי אני מתכוון ביחס לערוץ בשפה הרוסית וערוץ המוזיקה, ולהעניק לאותם ערוצים משהו אחר לחלוטין.

חיים פרננדס: אני לא חושב שמישהו בכלל חולק על זה שזה משהו אחר לחלוטין, כי למעשה, הדיון הזה לא היה מתקיים בצורה כזו.

חיים פרננדס: אני בספק רב אם ההליך הזה הוא גם סביר, מדתי וקביל, אבל בשביל זה יש את נציגת משרד המשפטים שאני מניח שהיא תרצה להתייחס לזה בדיון הבא.

גלעד ארדן: חבל שאתה מניח תמיד, כשאתה אומר את הדברים, כאילו כולם מבינים מה אתם מתכוונים פה.

גלעד ארדן: אנשים לא באו משוק התקשורת וחברי הכנסת לא עוסקים בזה ביום יום.

גלעד ארדן: אז אולי תסביר את מה שהתכוונת?

גלעד ארדן: אני לא בטוח שכולם מבינים פה על מה אתה מתכוון.

חיים פרננדס: נקודת ההתייחסות היא כזו שגם הפעלת ערוץ 9 וגם הפעלת ערוץ 24 –למיטב ידיעתי, אותם גורמים שמפעילים אותם היום זכו בהליך מכרזי, וכפי שכולם יודעים ההתמודדות בהליך המכרזי היתה לשדר את ערוץ 9 או ערוץ 24, כפי שמעוגן גם בחקיקה, כערוץ באותם תכנים, באותם נושאים, שמשודר רק בפלטפורמות הרב ערוציות, ויוכלו ליהנות מפרסומת.

חיים פרננדס: המדינה סברה, כשהיא יצאה לדרך עם אותם ערוצים, ואגב, היום - - ערוצים נוספים, אבל מסיבות כאלה ואחרות שאולי מועצת הכבלים והלווין תוכל לפרט – בין היתר גם מסיבות של היתכנות כלכלית, לא התפרסמו מכרזים לערוצים נוספים.

חיים פרננדס: בכל אופן, לגבי שני אותם הערוצים התפרסמו מכרזים שההיתכנות הכלכלית והתוכנית העסקית שכל יזם מתמודד הגיש הצעה ועליה נבחן והתמודד – שוב היתה כערוץ בשפה או הרוסית או ערוץ מוזיקה ישראלית, בכל פלטפורמה רב ערוצית.

אבשלום וילן: מה שאתה אומר – הם הוקמו כייעודיים, והמטרה היתה השלמה לכל הפלטפורמות של התקשורת הישראלית.

אבשלום וילן: כלומר, אני לא רוצה להיכנס למימד משפטי – אבל יש להם פה case.

אבשלום וילן: דווקא מהבחינה הזו אתה משחק להם פה לידיים.

אבשלום וילן: היו"ר גלעד ארדן: לא, לא הבנת.

אבשלום וילן: חיים פרננדס: כנראה שאני לא מצליח להסביר את זה מספיק טוב, חבר הכנסת וילן.

אבשלום וילן: באופן מפורש – יוצאים למכרז על נושא מסוים, פלטפורמה מסוימת שמשדרים בה.

אבשלום וילן: - - שדרכו עוברים.

אבשלום וילן: באים ומשנים את כללי המשחק בצורה דרמטית.

אבשלום וילן: אי אפשר להגיד שזה לא בצורה דרמטית.

אבשלום וילן: לבוא ולהגיד שזה אותו הדבר, זה תפוח ותפוח?

אבשלום וילן: זה ודאי לא תפוח בתפוח.

אבשלום וילן: זה משהו אחר.

אבשלום וילן: וכשמישהו שילם בעד תפוח הוא יודע שזה תפוח.

אבשלום וילן: יכול להיות שיטען מישהו שאם הוא היה יודע שהתפוח יום אחד יהיה משהו אחר, אז הוא היה גם מתמודד בדרך אחרת, ביחס לאותו מכרז שהתפרסם.

אבשלום וילן: פה אני חושב שהדברים די ברורים, בהקשר הזה.

אבשלום וילן: אם אנחנו מסכמים, הצעת החוק הזו לא באה לטפל בבעיות, בכשלים, בסוגיות שקשורות לשוק הטלוויזיה, בין אם המסחרי, בין אם הציבורי, בין אם הרב ערוצי.

אבשלום וילן: הצעת החוק הזו מטפלת בבעיה ספציפית, ממוקדת, נקודתית, שקשורה בשיטת ההפצה של אותם ערוצים פתוחים.

אבשלום וילן: זה מה שהיא עושה, ומזה נגזרות כמה וכמה תועלות שעליהן הצבענו מקודם.

אבשלום וילן: אני לא מציע אגב התהליך הזה לייצר איזושהי רפורמה רחבה יותר, משמעותית יותר, עמוקה יותר, בהקשרים של שידורי טלוויזיה במדינת ישראל.

אבשלום וילן: יש פלטפורמות אחרות שדנות בזה.

אבשלום וילן: אפשר לקדם את זה בדרכים אחרות.

אבשלום וילן: אני לא חושב שכדאי לקשור את הדבר הזה לתהליך שנמצא כרגע על שולחנה של הוועדה.

גלעד ארדן: אתה לא חושב, אבל כנראה שיש פה רבים אחרים שכן חושבים – השאלה היא מה הם הנתונים שאתם יכולים לספק לוועדה כבר בשלב הזה, כדי שתוכלו להעריך את ההשלכות שיהיו להוספת ערוצים נוספים.

גלעד ארדן: אם אין לכם נתונים כאלה – זו גם תשובה.

גלעד ארדן: אני חושב שהיה רצוי שיהיו.

רוברט אילטוב: מה עם הערוצים הקיימים?

רוברט אילטוב: אנחנו גם לא - - עם ערוצים שהכניסו אותם, מה ההשלכות פה?

רוברט אילטוב: אני חושב שפה ההשלכות הן יותר חמורות מאשר של ערוץ 9 ו – 24.

רוברט אילטוב: 2 מליון איש פשוט לא יזדקקו לטלוויזיה אחרת.

גלעד ארדן: אז אדוני מציע לא לתת גם את ההצעה הזו?

רוברט אילטוב: אני לא מציע.

רוברט אילטוב: פשוט באים ואומרים שההשלכות של ערוץ 9 הן יותר חמורות.

רוברט אילטוב: אז זה לא נכון.

גלעד ארדן: אף אחד לא אמר את זה עדיין, אבל אני חוש שההגיון ברור.

גלעד ארדן: זה, לדוגמה, בר שאין מה להוכיח בו – שכל ערוץ נוסף שתוסיף מגדיל את הסיכוי בהחלטה שאדם מקבל לוותר על הכבלים והלווין.

רוברט אילטוב: לכן ההצעה של חבר הכנסת מיסז'ניקוב הוגנת וצריך לשקול אותה.

גלעד ארדן: בשלך אתה כבר לא תומך?

רוברט אילטוב: אני תומך בשלי.

גלעד ארדן: חבר הכנסת מיסז'

גלעד ארדן: ניקוב מציע לתת בחינם את כל ה-7, ואתה הצעת ב- 90 שקל.

קריאה: הוא מדבר על הוספת דלתא ל- YES ו – HOT.

רוברט אילטוב: אני מבקש לא לדון על ההצעה שלי.

רוברט אילטוב: נדון עליה בבוא היום.

רוברט אילטוב: כרגע דנים על הצעה ממשלתית, ושם אני מבקש לעשות שינויים.

רוברט אילטוב: לכן, לעשות מישמיש, וסלט - -

גלעד ארדן: אני לא עושה מישמיש, אני לא רוצה שבטעות אתה תקדם דברים שסותרים דברים אחרים שהנחת.

רוברט אילטוב: אני חושב שאתה עושה דבר שלא צריך לעשות.

רוברט אילטוב: אתה לא צריך לערבב בין חקיקות.

רוברט אילטוב: כרגע אנחנו דנים על הצעה - -

גלעד ארדן: אני לא מערבב, אני מנסה להבין את עמדתך.

רוברט אילטוב: כאשר תגיע הצעת החוק לדיון על שולחנך, אני אסביר לך מה מהות ההצעה ההיא.

רוברט אילטוב: כרגע אנחנו דנים בהצעה הזו ואני מבקש לא לערבב ביניהן.

רוברט אילטוב: לכן ההצעה שלי לסדר היום – להכליל את ערוץ 9, בעינה עומדת, ואני גם תומך בהצעה של סטס מיסז'ניקוב לבחון את הדברים ואת הנזקים שעלולים להגיע לחברות הלווין והכבלים, ולראות איך המדינה כן תפצה אותן.

גלעד ארדן: ואם האוצר לא יביא את הנתונים האלה, אתם מבקשים להצביע בכל מקרה על הצעתכם?

גלעד ארדן: נניח שהאוצר יגיד שאין לו נתונים לגבי כמה ינטשו את הכבלים והלווין – לא לגבי ה- 5 ולא לגבי ה-7.

גלעד ארדן: מה תשובתך - - שערוצי broadcast ציבוריים שמשודרים באופן חופשי לציבור מאז הקמתם, ולכן האוצר חושב שאלו הערוצים היחידים שצריכים להיכלל והוא לא מתכוון לעשות סקרי עומק כדי להמחיש לוועדה מה תהיה רמת הנטישה.

גלעד ארדן: אני שואל – האם אתם עדיין עומדים על בקשתכם להצביע.

רוברט אילטוב: כשהאוצר ייתן תשובה, נחליט.

גלעד ארדן: מה תשובתך, מר פרננדס?

חיים פרננדס: אז אני מתייחס שוב.

חיים פרננדס: אל"ף- אמרתי, וגם נציג את זה בדיון הבא.

חיים פרננדס: עשינו איזושהי עבודה ביחס למה שמציין חבר הכנסת אילאטוב לגבי אותם 5 ערוצים וההשפעה שלהם - -

גלעד ארדן: אבל אין לכם עבודה לגבי הוספה של עוד ערוץ.

חיים פרננדס: אין לנו, מכיוון שסברנו שזה לא נכון, כיוון שסברנו שעל גב המהלך הזה לא צריך לעשות דברים שעושים מהפכה בשוק הטלוויזיה, אין לנו נתונים לגבי מהלך רחב יותר.

גלעד ארדן: אני מבין.

גלעד ארדן: אני שואל: האם לאור הבקשה שעולה פה אתם מתכוונים כן לספק נתונים גם על השאלה הזו?

חיים פרננדס: אני מעדיף כרגע לא להתייחס, אני מעדיף לבחון.

יצחק וקנין: מה קורה מבחינה משפטית?

יצחק וקנין: איך כל ההליך הזה יכול להתבצע?

חיים פרננדס: אני אמרתי את דעתי.

חיים פרננדס: כמובן שגם אחרים יכולים פה להתייחס, כולל נציגת משרד המשפטים.

חיים פרננדס: נקודה שלא עלתה פה בדיון - מהלך מהסוג הזה של להפוך ערוצים ייעודיים או אחרים ל – broadcast ובמקרה הזה – גם כאלה שנהנים מפרסומת, יש לזה גם השפעה לא מבוטלת למיטב הבנתי ביחס לזכייני ערוץ 2, וביחס לזכיין של ערוץ 10.

חיים פרננדס: צריך להבין שביחס לאותם זכיינים יש עולם שלם של מחויבויות רגולטוריות, יש עולם שלם של כללי הפקה, ולכן הם גם נהנים מאותה עוגת פרסום לפי המודל הכלכלי שנהוג היום.

חיים פרננדס: צריך להבין שהכנסה של אותם שני ערוצים או ערוץ כלשהו לעולם ה- broadcast שגם ממומן באמצעות פרסומת – גם לדבר הזה יש השלכה, לא רק על הטלוויזיה הרב ערוצית אלא גם ביחס לערוצי ה- broadcast הקיימים.

אתי בנדלר: לגבי הפרוצדורה: כשהוועדה תגיע לשלב של קריאת הצעת החוק, יתקיים דיון בכל סעיף בנפרד, ויוכלו חברי הכנסת להעלות את הצעותיהם לתיקון, ותיערך הצבעה על כל סעיף וסעיף.

אתי בנדלר: כך, למשל, באותו סעיף שדן באותם ערוצים שישודרו במערך ההפצה החדש שמוצע להקים בהתאם להצעת החוק הזו, יציעו, אני מניחה, חלק מחברי הכנסת להוסיף את הערוצים הייעודיים – 9 ו- 24 ותיערך הצבעה.

גלעד ארדן: והחינוכית.

אתי בנדלר: והחינוכית, ככל שתועלה גם הצעה כזו, וערוצים אחרים, ככל שיועלו הצעות.

אתי בנדלר: תיערך הצבעה.

אתי בנדלר: אם הצעה כזו או אחרת תזכה לרוב, הרי שבנוסח שאני אכין להנחה בפני המליאה לקריאה שניה ושלישית ייכללו אותם הערוצים והממשלה תוכל להחליט האם להגיש הסתייגות – הממשלה וחברי כנסת אחרים, לאותה הצעה, או למשוך לחלוטין את הצעת החוק.

אתי בנדלר: אני פשוט מזכירה את זה משום שאי אפשר מלכתחילה להגיש הסתייגות לנוסח הממשלה.

אתי בנדלר: יש הצעה לתקן.

אתי בנדלר: ההצעה הזו תעבור הצבעה.

אתי בנדלר: אם היא תתקבל היא תהפוך לחלק מהצעת החוק וניתן להגיש הסתייגות.

אתי בנדלר: אני מזכירה דברים ייעודיים אבל עדיף שהדברים ייאמרו.

אתי בנדלר: בנוסף, אדוני היושב ראש.

אתי בנדלר: אני לא רוצה כרגע לתת חוות דעת באופן כללי על טענות והערות שונות שהושמעו כאן, בוועדה.

אתי בנדלר: אני רק אומר שאין ספק שהכללה של ערוצים ייעודיים בחבילת הבסיס, משנה לגמרי את התפיסה של האיזונים כפי שהיא נבנתה בין ערוצי הטלוויזיה הכלליים המשודרים.

אתי בנדלר: אני אסביר את זה, ככל שיהיה צורך, בישיבה הבאה.

אתי בנדלר: אבל אי אפשר לטעון שאין בכך משום שינוי של - -

גלעד ארדן: נשאיר להם לטעון את זה, ל – 2 ו – 10, אם הם עוד לא טענו.

אתי בנדלר: מבחינה משפטית יש שינוי, ואי אפשר לטעון שאין בכך - - מהותית.

דוד קמיניץ: לצערי הרב, הדיון בעצם לוקח כברור מאליו את ה - 5 ערוצים, שברור מאליו שצריך לעשות, וזה לא גורם שום נזק, וכעת הדיון הוא האם יהיו 6, 12 או 18.

דוד קמיניץ: תכף אני אדבר על מה קורה בעולם – זה מתחיל ב-6 ונגמר אחרי זה ב-70.

דוד קמיניץ: קצת לעשות סדר, גם לגבי ה- 5 קיימנו דיון ומאבק ארוך מאד, למעלה משנה וחצי עם אגף תקציבים, והצגנו נתונים - איזה נזק גורם לעולם הטלוויזיה הרב ערוצי, ולא לקחנו את זה כברור מאליו.

דוד קמיניץ: אני מודיע לכם:

דוד קמיניץ: אנחנו לא מקבלים את הנתון של אגף תקציבים שהנזק שייגרם זה נזק של 3% באיבוד מנויים.

דוד קמיניץ: לפי הנתונים שלנו רק 5 ערוצים יגרמו נזק של איבוד 9% מבסיס הלקוחות.

דוד קמיניץ: אם היינו מדברים על תעשייה שמרוויחה המון כסף, שמנה, שבאמת הגזימה, אז היא תאבד 9% בהכנסות, זה לא נורא.

דוד קמיניץ: בעלי המניות ירוויחו קצת פחות.

דוד קמיניץ: אבל למי שלא זוכר- התעשייה הזו קרסה, והיא עדיין על סף קריסה, עם חוב מצטבר של 7 מיליארד שקל, ואם אני אדבר רק על HOT, אני בחוב מול הבנקים של 3.5 מיליארד שקל וצריך לשרת את החוב.

דוד קמיניץ: ועוד קריסה של אירוע כמו "תבל" לא יחזור על עצמו שעוד פעם יהיה הסכם מימון.

דוד קמיניץ: אז קודם כל צריך להבין שאלה הפרופורציות, והתעשייה הזו היא מאד שבירה, שברירית.

דוד קמיניץ: כל נזק הכי קטן ושינוי איזון יכול לקחת אותה למקום אחר.

דוד קמיניץ: יש תחושה שאנחנו כרגע מרווחים כסף.

דוד קמיניץ: רבותיי, גם מה שאנחנו לכאורה אולי מרוויחים – אנחנו לא מצליחים לשרת את החוב שלנו מול הבנקים.

דוד קמיניץ: צריך לזכור, ברקע, גם במה התעשייה הזו תורמת ועוזרת.

דוד קמיניץ: התעשייה הזו, בשנה, למעלה מ- 300 מיליון שקל, יותר מכל גוף אחר, תורמת ליצירה הישראלית.

דוד קמיניץ: יש לנו חובת הפקת מקור.

דוד קמיניץ: זאת אומרת, יש פה פעולת שרשרת של התעשייה.

דוד קמיניץ: כעת, אני לא רוצה להתייחס לשום מגזר ספציפי וודאי שלבי חם כלפי עולי ברית המועצות, וודאי שהטענה היא לא כנגד ציבור כזה או אחר.

דוד קמיניץ: אני אומר: אנחנו, בלית ברירה, בחרנו במקום ללכת לגזר דין מוות – ללכת למסע עינויים וייסורים עם ה- 5 ערוצים.

דוד קמיניץ: לא קיבלנו את זה בשקט ושלווה ויעידו אגף התקציבים על מספר רב של דיונים שהיו לנו.

דוד קמיניץ: אז אי אפשר להתעלם ולהגיד שזה ברור מאליו.

דוד קמיניץ: גם עם ה- 5 יהיה לנו קשה מאד.

דוד קמיניץ: אנחנו הולכים לאבד 9% מההכנסות במקרה הקל.

דוד קמיניץ: צריך לזכור ברקע שיש את אותן החלטות שרצות סביב זה, שמחר לקוח יוכל להסתפק ב- 5 ערוצים ויש החלטה, היה שימוע ש "בזק" חיבת לפתות את התשתית שלה ל – VOD וזה יכול לגרום לפעולת שרשרת לפני הערוצים הנוספים שה – 9 גם יהיה 19, בצורה כזו או אחרת.

סטס מיסז'ניקוב: כמה זה בכסף ,9%?

דוד קמיניץ: אני תכף אתייחס לזה.

דוד קמיניץ: דיברו פה על זה ש-9 ו- 24 זה בניגוד לרשיון אז אני פחות אתייחס לזה, אבל מתייחסים אם זה 5, 6 או 7.

דוד קמיניץ: רבותיי, המדרון החלקלק זאת הבעיה הגדולה.

דוד קמיניץ: הביאו פה דוגמאות מהעולם, אני אתן דוגמאות אחרות.

דוד קמיניץ: איטליה.

דוד קמיניץ: קיבלו רשיון טלוויזיה טרסטריאלית 9 ערוצים והגיעו ל- 31 ערוצים.

דוד קמיניץ: צרפת – קיבלו רשיון ל – 6, הגיעו כבר ל- 18.

דוד קמיניץ: אנגליה – קיבלו רשיון ל- 5, הגיעו ל- 30.

דוד קמיניץ: זה לא מתחיל ונגמר שם.

דוד קמיניץ: החלטה היום מעבר ל-5 זה האם רוצים מפעיל נוסף בעולם הטלוויזיה הרב ערוצית, וזו ההחלטה שצריך לקחת: האם אתם רוצים מפעיל נוסף בטלוויזיה הרב ערוצית.

דוד קמיניץ: אם אתם רוצים, תבינו את ההשלכה.

דוד קמיניץ: מדברים על היבט צרכני, אז אני אומר לכם – אני נזהר פה, כי כל דבר מתורגם לאיום, אז זה לא איום, אבל אני אתן לכם תסריט, מבחינתי: אני אחראי רק על פרנסת חמשת אלפים בתי אב.

דוד קמיניץ: אין לי שום סיכוי לקבל שום הסדר בנקאי נוסף על כל בעיה שתהיה לי היום מעבר להסכם המסגרת שיש לי עם הבנקים.

דוד קמיניץ: אם לא אוכל לחיות לזה, אנחנו חוזרים ל – chapter 11.

דוד קמיניץ: אני מזכיר לכם ש "תבל" היתה ב – chapter 11.

דוד קמיניץ: ההבדל הקטן הוא שאז זה היה 3 חברות כבלים, היה עניין לשתי חברות אחרות להחזיק את "תבל" שלא תקרוס.

דוד קמיניץ: אז כעת זו חברה אחת אז זו תהיה קריסה אחת.

דוד קמיניץ: בוא נניח ש – YES תשרוד ותעבור את זה, כי יש לה גב חזק שזה "בזק".

דוד קמיניץ: אז האם זה האינטרס הציבורי היום, לחזור למונופול, שתהיה רק חברה אחת, או שיהיה הפוך – חלילה, ש- YES יקרסו ורק אנחנו נתקיים?

דוד קמיניץ: זה האינטרס הצרכני.

דוד קמיניץ: מה אתם רוצים, לחזור לימי המונופול, של רק ספק טלוויזיה רב ערוצית אחד?

דוד קמיניץ: או חלילה ששניהם יקרסו ביחד, ואז מעבר לבעיה מינורית שצריך לדאוג לפרנסת 9,000-10,000 בתי אב.

דוד קמיניץ: אני מזכיר לכם שלפני חודשיים הייתי פה בדיונים של החדשות המקומיות ואין סוף דיונים היו על פרנסת 100 בתי אב, ואני לא מזלזל ב- 100 בתי אב.

דוד קמיניץ: אני מדבר על פרנסת 5,000 בתי אב.

דוד קמיניץ: אז מדברים על ההיבט הצרכני?

דוד קמיניץ: אז תבינו את המשמעות אם אנחנו באמת נכנסים למסלול הזה של להוסיף עוד ערוץ ועוד ערוץ.

דוד קמיניץ: אנחנו לא שונים מהאיטלקים, לא שונים מהאנגלים ואנחנו בדיוק נגיע לאותו מקום שהם הגיעו.

דוד קמיניץ: תוסיפו לזה ברקע שיש הצעת חוק פרטית ששלשום התבשרנו שוועדת גרונאו של משרד התקשורת החליטה לדון כעת בחבילת בסיס מצומצמת.

דוד קמיניץ: זאת אומרת – יש לנו טלוויזיה טרסטריאלית, נתחיל מ- 5 ערוצים, אולי היא תהיה 6 או 7.

דוד קמיניץ: עוד חודש יש הצעת חוק פרטית.

דוד קמיניץ: גרונאו כעת דן בחבילת בסיס מצומצמת.

דוד קמיניץ: שמעתי היום שגם ועדת הכלכלה עומדת למנות ועדת משנה לטיפול בעולם הטלוויזיה הרב ערוצית.

דוד קמיניץ: אתם יודעים מה?

דוד קמיניץ: אם תשאלו אותי אם אני מעדיף למות מדום לב או מסרטן – אני מעדיף דום לב.

דוד קמיניץ: אל תעשו לנו את זה בייסורים, עברנו את זה כבר.

דוד קמיניץ: תהרגו אותנו היום.

דוד קמיניץ: תבינו את כל ההשלכות, את המשמעות, קחו גם את האחריות.

דוד קמיניץ: בסדר, נקבל את גורלנו, נלך הביתה ונבקש סליחה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: רון אילון – מנכ"ל YES.

רון אילון: 7.5 שנים YES משדרת.

רון אילון: היא לא הרוויחה שקל אחד, הפסידה מיליארדים.

רון אילון: זו תמונת המצב בשוק הטלוויזיה הרב ערוצית בישראל.

רון אילון: במהלך התקופה הזו קרסה חברת כבלים אחת, ואולי השנה תרוויחו קצת כסף, אבל זה בטח לא מכסה את כל הפסדי העבר.

רון אילון: זה אפילו לא נסיעות לוועדה.

רון אילון: זה המצב של שוק הטלוויזיה הרב ערוצית.

רון אילון: זו לא רק בעיה של חברה כזו או אחרת.

רון אילון: אנחנו מחזיקים את התעשייה של הפקות המקור בישראל, שלא יהיה ספק.

רון אילון: אלפי שעות שידור.

רון אילון: זה אינטרס ציבורי כמו כל אינטרס ציבורי אחר.

רון אילון: אנחנו מפרנסים בתעשייה הזו למעלה מ - 10 אלפים בתי אב, באופן ישיר, ובאופן עקיף כנראה ברמה של 20-25 אלף בתי אב.

רון אילון: כולם מתפרנסים מהתעשייה הזאת.

רון אילון: הצעת האוצר, להקים תשתית דיגיטאלית שיהיו בה רק 5 ערוצים, משמעותה פגישה בלפחות 10% מההכנסות שלנו, ומי ששאל כמה זה 10% מההכנסות שלנו – זה 140 מיליון שקל.

רון אילון: את זה אנחנו הולכים לאבד כל שנה, עוד לפני שהוספנו ערוצים נוספים לפלטפורמה הזו.

רון אילון: מנגד, נדרש מאתנו כחלק מהרשיון – 1.

רון אילון: שלם תמלוגים לממשלת ישראל 2.

רון אילון: 8% הפקות מקור 3.

רון אילון: אסור לנו לפרסם, וגם כאשר רצינו לפרסם במסגרת ערוץ רוסי על מנת להוזיל את עלות הערוץ הזה לצרכן, אסרה עלינו המדינה לעשות זאת.

רון אילון: העלינו את המחיר של הערוץ הזה כי הספק ברוסיה ביקש עוד כסף.

רון אילון: רצינו לפרסם.

רון אילון: לא נתנו.

רון אילון: יש לנו מגבלות על בעלות על ערוצים על מנת להבטיח שיהיו ערוצים רבים, שלא רק בבעלותנו, במדינה.

רון אילון: את כל זה אנחנו עושים על גבינו, כשאני אומר שלא הרווחנו אפילו שקל אחד מהיום שקמנו.

רון אילון: עתה מבקש האוצר להרע את מצבנו, בכמה?

רון אילון: – ב-140 מיליון שקל בשנה.

רון אילון: אנחנו לא נואמים כאן נאומים חוצבי להבות מדוע לא לעשות את זה.

רון אילון: זה ההיגיון של האוצר.

רון אילון: הוא בא לעשות אך ורק שינוי טכנולוגי במצב עולם קיים.

רון אילון: יש היום שידור אנלוגי של ערוץ 1, כך היה כשהקמנו את YES , וכך יש היום.

רון אילון: יש שידור אנלוגי של ערוץ 2.

רון אילון: כך היה כשהקמנו את YES, וכך יש היום .

רון אילון: אם מישהו מבקש לייעל את התהליך הטכנולוגי הזה ובדרך להוזיל כמה לירות לקופת המדינה, אנחנו לא יכולים להתנגד לזה.

רון אילון: אנחנו צריכים לנשוך שפתיים ולשאת בנטל.

רון אילון: אבל אם מישהו מבקש בהזדמנות החגיגית הזו, מנימוקים שאני מבין אותם אך לא מקבל אותם, לשנות את התשתית של שוק הטלוויזיה בישראל – בבקשה.

רון אילון: שיעשה דיון מקיף, שייקח בחשבון את הנזקים.

רון אילון: שייקח בחשבון מה יקרה לפלטפורמות הרב ערוציות, מה יקרה ליצירה הישראלית.

רון אילון: שייקח בחשבון מה יקרה למי שהתמודד בשעתו על מכרז ערוץ 9 והיה ברור לו שהוא לא משדר לכל הציבור אלא באמצעות כבלים ולווין.

רון אילון: ויעשה רפורמה.

רוברט אילטוב: לערוץ 2 זה לא היה ברור?

דוד קמיניץ: לא.

דוד קמיניץ: לערוץ 2 מלכתחילה היה ברור שזה שידור פתוח באוויר באמצעות תשתית.

דוד קמיניץ: וזה כל ההבדל.

דוד קמיניץ: ואני לא רוצה להיכנס כאן לגופו של עניין האם זכאי הציבור - -

מנשה סמירה: כל החמישה.

רוברט אילטוב: זה דיגיטאלית, והם תכננו הכל מראש.

דוד קמיניץ: בסך הכל, להבנתנו, וזו הסיבה היחידה שאנחנו לא זועקים כאן, כי אם יש פה הבנה אחרת, נזעק גם נזעק.

דוד קמיניץ: כל מה שעושים כאן זה – מחליפים משדרים אנלוגים במשדרים דיגיטאליים.

דוד קמיניץ: ובדרך יחסכו 50 מיליון שקל לשנה לקופת המדינה.

דוד קמיניץ: אם בזה מדובר, מה לנו כי נלין?

דוד קמיניץ: גם כשאנחנו נושאים את המחיר הכבד של ההחלפה הזו.

דוד קמיניץ: אבל אם מדובר בלשנות את השיטה - בואו נשנה את השיטה.

דוד קמיניץ: אני מבקש, אם תרצה לראות, בדיון הבא, וזה יהיה עדיין רלבנטי – לא באתי מוכן לדיון על נזקים לערוצים נוספים.

דוד קמיניץ: אם זה יהיה עדיין רלבנטי, אז בבקשה, נשמח להציג את עמדתנו, ואת תחזיותינו לעניין הזה.

גלעד ארדן: בוודאי זה יהיה רלבנטי.

אליהו גבאי: לפחות משפט אחד אני יכול להגיד: פעם מישהו היה צריך לנסוע בחברת "אל על" ולא רצה לנסוע.

אליהו גבאי: שאלו אותו – למה אתה לא נוסע?

אליהו גבאי: הוא אמר: "אל על" כל הזמן מתלוננת שהיא מפסידה, אז אני החלטתי שהיא לא תפסיד, ולכן לא אסע.

אליהו גבאי: הבכיינות הזו קצת מוגזמת.

אליהו גבאי: קריאה: הוא אמר אמת, הוא אמר אמת.

אליהו גבאי: הכל אמת, אני יודע.

אליהו גבאי: אתם חותמים חוזים מנופחים של עשרות אלפים של כל מיני מגישים, מתחרים ביניכם מי חותם על 200 אלף ומי על 150, ואחר כך מתלוננים למה יש גרעונות.

רון אילון: זה לא אנחנו .

יצחק וקנין: חבר הכנסת גבאי, אני מתאפק, זו חובבנות לשמה איך שאתה מדבר.

יצחק וקנין: חובבנות.

אליהו גבאי: אבל לא צריך להתבכיין יותר מדי.

יצחק וקנין: הייתי מצפה לנתונים מהאוצר, הם לא צריכים לדבר בכלל.

דוד קמיניץ: כנראה שאתה לא מכיר את הנתונים .

דוד קמיניץ: בתחילת הדיון פה הרי הלקו אותי למה הורדנו את CNN.

דוד קמיניץ: אני אלה לך סוד - למה הורדנו?

דוד קמיניץ: – כין אין לי כסף לשלם והם רצו הרבה כסף.

דוד קמיניץ: אז לא היה לי כסף, ואני, בחודשיים האחרונים הייתי 3 פעמים בוועדת כלכלה, על זה שאני רוצה להוריד את העלויות שלי.

דוד קמיניץ: לכן אנחנו בכלל לא בסרט שאתה מדבר עליו – שאנחנו מתחרים על העלאת עלויות וקניית תכנים יותר יקרים.

דוד קמיניץ: אנחנו בדיוק במסלול ההפוך.

אהוד פלג: מר קמיניץ דיבר על מדרון חלקלק.

אהוד פלג: אני חושב שאולי הפתרון לבעיה שאנחנו מצויים בה טמון במונח הזה.

אהוד פלג: יש פה דאגה, וכנראה דאגה מבוססת, לאן הדבר הזה יוביל.

אהוד פלג: והדאגה הזו היא זו שמכתיבה את התגובה שלהם, ואני מתאר לעצמי שתגובה של חברי כנסת נוספים.

אהוד פלג: אבל אם ניתן יהיה לבודד את המהלך שהולכים עליו עכשיו, שהוא מהלך חיובי, ותכף אפרט, יכול להיות שיהיה גם פתרון לדאגה הזו ותהיה גם תשובה לחשש שהנזקים רק ילכו ויגדלו.

אהוד פלג: המועצה לצרכנות כנציגת הצרכנים מברכת על המגמה להעמיד חבילת ערוצים בסיסית לרשות הציבור הרחב.

אהוד פלג: למגמה הזו יש חשיבות צרכנית מאד משמעותית ועמדו עליה פה כמה דוברים מכובדים.

אהוד פלג: בראש ובראשונה היא תקנה לצרכנים יכולת בחירה, לאותם צרכנים שלא מעונינים בחבילות הערוצים שמציעות להם היום חברות הכבלים והלוויין, אלא רוצים לראות רק את הערוצים הבסיסיים .

אהוד פלג: להם אין היום מענה.

אהוד פלג: ההצעה באה לתת להם מענה וזו חשיבותה של ההצעה.

אהוד פלג: כמובן שיהיו לעניין הזה גם השלכות, ואני חושב שההשלכות האלה הן מבורכות מבחינה צרכנית.

אהוד פלג: אבל כשאנחנו עוסקים פה בזכות החוקתית למידע, אין ספק שהזכות הזו עומדת או צריכה לעמוד לרשות ציבור משלמי המסים בצורה פתוחה וחופשית.

אהוד פלג: היא צריכה לעמוד גם לרשות הציבור הרחב בצורה שוויונית וישראל כמדינה של קיבוץ גלויות –יש בה ציבורים שמדברים שפות אחרות.

אהוד פלג: עד שאנחנו נהפוך לכור היתוך, ונגשים את החזון, הציבורים האלה, שמדברים את השפות האחרות, זכאים לאותה זכות חוקתית למידע, והם אינם מוצאים מענה היום בהצעה הקיימת.

אהוד פלג: לכן, המועצה לצרכנות תקרא לעשות הכל כדי להוסיף על ההסדר גם ערוצים שיפנו לדוברי השפות האחרות האלה.

אהוד פלג: תודה.

גלעד ארדן: מר ליאוניד בלכמן, מנכ"ל ערוץ "ישראל פלוס".

ליאוניד בלכמן: אדוני היושב ראש, אני הופתעתי לראות איזה קרע יש פה בין התיאוריה והמציאות, ועל זה אנחנו דנים פה הרבה זמן.

ליאוניד בלכמן: למשל עכשיו, במשפטים האחרונים, חברי, חיים פרננדס אומר שרק 3% יכולים לעזוב את הפלטפורמות.

ליאוניד בלכמן: דוד קמיניץ אומר שזה 9%.

ליאוניד בלכמן: גם כך אנחנו לא עומדים על הרגליים.

ליאוניד בלכמן: אנחנו שומעים שמבחינת קרינה, וזה סקסי לעיתונאים, אבל - לא על מספר מוקדי השידור, על תדרים גבוהים יותר של שידור דיגיטאלי שעושים אותו יותר מסוכן.

ליאוניד בלכמן: מישהו למד את זה?

ליאוניד בלכמן: יש לך מסמך?

ליאוניד בלכמן: לא.

קריאה: כן.

ליאוניד בלכמן: לא.

ליאוניד בלכמן: אתם מדברים על מספר מוקדי שידור.

ליאוניד בלכמן: ליד כל מוקד כזה תהיה יותר קרינה ממה שיש היום.

ליאוניד בלכמן: אני מצטער, יש לי תואר בהנדסה, ועבדתי שנתיים –שלוש בהגנת הצרכן מפני קרינה.

ליאוניד בלכמן: זה היה בחיתולים לפני 30 שנה אבל כבר הכרתי את הנושא.

ליאוניד בלכמן: חיים פרננדס אומר שלא נתערב בשוק שנבנה פה, אבל זאת התערבות גסה, זה ברור שזו התערבות גסה.

ליאוניד בלכמן: כל הערוצים שמדברים עליהם פה – 2, 10 וכולל ערוץ 9 – קמו כתוצאה ממכרז שהממשלה הוציאה.

ליאוניד בלכמן: המדינה הוציאה אותם ואנחנו, כמו אחרים, גם משלמים לה כמו שצריך.

ליאוניד בלכמן: לשלם, ובקושי לסגור את החודש.

ליאוניד בלכמן: עכשיו נדאג שעל חשבוננו אתם רוצים לדאוג לאינטרסים של הגופים העסקיים האחרים?

ליאוניד בלכמן: הרי אין לנו אפשרות להתפרנס מדברים אחרים חוץ מפרסום.

ליאוניד בלכמן: אז מה אתם עושים?

ליאוניד בלכמן: אתם עושים ערוצים אחרים שאנחנו מתפרנסים מאותה עוגה, לחבילה ששם הם יותר נגישים, ואנחנו נישאר בחבילה היותר יקרה?

ליאוניד בלכמן: ואנחנו עוד לא יודעים אם זה 3% או 9%.

ליאוניד בלכמן: אנחנו עוד לא יודעים.

ליאוניד בלכמן: אל"ף, זה לא רציני.

ליאוניד בלכמן: בי"ת – אני מבקש דבר אחד: אל תעמידו אוכלוסייה אחת, של מיליון איש, מול אוכלוסייה 5 מיליון.

ליאוניד בלכמן: לא צריך להצית פה שום דבר.

ליאוניד בלכמן: אפשר להפסיק עם ההערות של יוצאי לוב, ולמה אין למרוקאים ולמה אין לסבתא שלך, עד 120.

ליאוניד בלכמן: אתה מדבר על הסבתא?

גלעד ארדן: היא היום מנויה על הכבלים בגלל ששם יש ערוץ בהונגרית.

גלעד ארדן: היא היתה שמחה אם הערוץ הזה היה בחבילת חינם.

ליאוניד בלכמן: אתה חוזר לדבר הזה.

ליאוניד בלכמן: אנחנו זכינו במכרז שהממשלה הוציאה.

ליאוניד בלכמן: אתה מדבר על הערוץ לסבתא שלך?

ליאוניד בלכמן: תקנה לה.

גלעד ארדן: לא הבנתי.

גלעד ארדן: מה שאתה אומר סותר את הטענה.

ליאוניד בלכמן: המדינה צריכה להוציא מכרז.

ליאוניד בלכמן: היא הוציאה, דרך אגב, בחבילה של הערוצים ייעודיים.

ליאוניד בלכמן: אתה יודע את זה בטח.

ליאוניד בלכמן: יצא גם לערוץ בשפה הערבית.

גלעד ארדן: יצא גם לערוץ חדשות וערוץ מורשת .

ליאוניד בלכמן: על הכיפק –גם חדשות, גם מורשת וגם ערבית לא קמו.

ליאוניד בלכמן: אין הצדקה לערוץ בשפה רוסית ?

ליאוניד בלכמן: כנראה יש .

ליאוניד בלכמן: אנחנו שנה שישית משדרים ואיכשהו עומדים על הרגליים.

ליאוניד בלכמן: בקושי, אבל עומדים.

ליאוניד בלכמן: רוצים להרוג אותנו?

ליאוניד בלכמן: זאת הדרך.

אלי פולק: נדמה לי שבכל הדיון הזה כמה דברים נדחקו לצד.

אלי פולק: דבר ראשון – הייתי רוצה לדעת מה הולך להיות עם תחום התדר שמתפנה.

אלי פולק: מי הולך להיות בעל בית עליו?

אלי פולק: האם כאשר רשות השידור הולכת עכשיו לשידור דיגיטאלי ואז מוותרת על המון ספקטרום - לאן הולך ספקטרום הזה?

אלי פולק: מי יהיה אחראי לו, משרד התקשורת?

אלי פולק: הערוץ השני?

מנשה סמירה: המדינה.

מנשה סמירה: זה חוזר למדינה.

אלי פולק: למה מייעדים את הספקטרום הזה?

אלי פולק: למה הוא צריך ללכת?

אלי פולק: האם הוא צריך ללכת לעוד שידור טלוויזיה בצורה דיגיטאלית כי אפשר להוסיף הרבה ערוצים, לעומת מה שהיה בעבר, או שהולך לצרכים אחרים?

אלי פולק: נדמה לי שהיה ראוי לתת על זה את הדעת.

אלי פולק: הדבר השני -לגבי צרכנים.

אלי פולק: אנחנו יודעים שהיום ישנם אנשים שלא יכולים לקלוט שידורי טלוויזיה טרסטריאלים אנלוגיים, ושרשות השידור אומרת להם: אתם חייבים לשלם אגרה, ואם אתם רוצים שידור – שימו צלחת.

אלי פולק: אם מחר יהיה לנו את השידור הדיגיטאלי -ישימו את המשדרים, איפה שישימו וברור שיהיה חלק מהאוכלוסייה שלא יקלטו שום דבר, יצטרכו לשים צלחת, אתה בעצמך גם אמרת את זה, מר סמירה.

אלי פולק: בכל מקרה, במידה ותושב נאלץ לשים צלחת ולשלם 1,500

אלי פולק: שקל ולא 500 שקל – מאחר והמדינה עומדת להרוויח פה הרבה כסף, אני לא מבין למה אותו תושב צריך לשלם את ההפרש הזה, בין 500 ל-1,500.

אלי פולק: בהקשר הזה, יש להניח שמתוך אותם 6% היום שמחזיקים בטלוויזיה אך ורק טרסטריאלית אנלוגית, חלקם יחליטו לא להחזיק בטלוויזיה או לא לחדש את הטלוויזיה, וגם לא לשלם את ה – 500 שקל.

אלי פולק: האם הם יהיו פטורים מאגרת טלוויזיה כתוצאה מכך?

אלי פולק: לא על פי החוק הקיים.

אלי פולק: אז באיזשהו מקום, כשמישהו יגיד – לקחו לי את הטלוויזיה, איך אתה בא לפצות אותו?

אלי פולק: איך אתה בא להגן עליו?

גלעד ארדן: אתה מדבר על הרגע שיכובה השידור האנלוגי.

אלי פולק: נכון, בדיוק.

אלי פולק: אני רוצה להעיר שאותם 6% שמשתמשים היום אך ורק בשידור אנלוגי – האגרה שהם משלמים לרשות השידור בעצם מכסה את אותם 40 מיליון שרשות השידור הולכת לחסוך אותם.

אלי פולק: זה חשוב מאד שרשות השידור הולכת לחסוך את הכסף הזה, אבל אינני מבין מדוע זה צריך להיעשות על גב הצרכנים?

אלי פולק: אם החיסכון הזה נעשה, ראוי שמי שצריך להוציא את ה – 400 שקל האלה לא יצטרך להוציא אותם, יקבל אותם מהמדינה שהולכת להרוויח את הכסף לא רק על ידי חיסכון ברשות השידור, אלא במקום הרבה יותר גדול – בכל הספקטרום שהולך ומתפנה.

אלי פולק: עוד נקודה –אם הטלוויזיה החינוכית וערוץ 23 נכנסים מתחת למטריה הזו - מה לגבי הפיקוח עליהם?

אלי פולק: האם הטלוויזיה החינוכית תעבור עכשיו לפיקוח של הרשות השניה?

אלי פולק: לטעמנו היא היתה צריכה להיות מזמן שם, לחלוטין, ולא בצורה תלויה בצורה כזו או אחרת במשרד החינוך, מקום שאין אפילו אומבודסמן לטלוויזיה החינוכית.

אלי פולק: אז אם נותנים לה את הסוכריה הזו, בבקשה, לדאוג שתפעל בצורה ציבורית נכונה, ותהיה אחראית כלפי הציבור, מה שהיא לא היום, ותועמד מתחת לרשות השניה, ולא כפי שהיא היום.

אלי פולק: בהקשר הזה – במידה ובאמת מוסיפים את ערוץ 9, כן או לא – אז בוודאי שאם היא צריכה להיכנס לרובריקה הזו של שידורים דיגיטאליים בחינם לציבור, הפיקוח עליה צריך להיות שונה לחלוטין מאשר הפיקוח כפי שהוא היום.

גלעד ארדן: מה הכוונה?

אלי פולק: היום הפיקוח הוא רך ורק דרך ערוץ הכבלים והלווין.

אלי פולק: לא חלים עליה הכללים של חוק הרשות השניה או של חוק רשות השידור.

אלי פולק: גם מבחינת הפיקוח על התכנים, גם מבחינת המחויבות שלה כלפי הציבור.

אלי פולק: זו אופרה אחרת לגמרי.

אלי פולק: תשאל את הזכיינים, "רשת ו "קשת" מה הם צריכים לעשות כשהם נמצאים מתחת לפיקוח ציבורי, לעומת הפיקוח הציבורי שקיים היום על ערוץ טלוויזיה ייעודי שמשדר במסגרת מועצת הכבלים.

גלעד ארדן: כיוון שהצעת כמה הצעות והן חשובות, אני מבקש שתעביר אלינו מסמך שמתמצת את ההצעות האלה כדי שנוכל לדון במסודר, ולבקש תגובות מכל הנוגעים בדבר.

יפה ויגודסקי: תודה אדוני היושב ראש.

יפה ויגודסקי: בדרך כלל, אחרון הדוברים מרגיש את עצממו קצת neglected.

גלעד ארדן: את לא אחרונה, יש עוד אחריך.

יפה ויגודסקי: במקרה זה אני שמחה כי חלק גדול מהדוברים סיפקו לי חלק הגדול מהתשובות, ואני אתייחס.

יפה ויגודסקי: קודם כל – אני שמחה על ההערה של פרופ' פולק.

יפה ויגודסקי: אני בהחלט ארצה להיות תחת למטריה של הרשות השניה.

יפה ויגודסקי: הרבה יותר מאשר בסטטוס הבלתי מובהר של היום – כיחידת סמך של משרד החינוך.

יפה ויגודסקי: אני מקבלת בברכה את הצעתו ואני מקווה שגם מישהו יישם אותה.

יפה ויגודסקי: דיברו כאן על ערוצים מסחריים.

יפה ויגודסקי: דיברו כאן על מכרז שבאמצעותו יושבים בכבלים ובלווין.

יפה ויגודסקי: דיברו כאן על מכרזים שבאמצעותם זכייני ערוץ 2 וערוץ 10 יושבים.

יפה ויגודסקי: אתם מדברים על ערוץ שהוא ערוץ ממשלתי.

יפה ויגודסקי: והערוץ הממשלתי צריך פתאום להילחם על זכות קיומו בתוך מערך שמגיע לכל אזרחי מדינת ישראל.

יפה ויגודסקי: זאת אומרת – פעם אחת לוקחים ממנו מסים, ופעם שניה- אתם לא נותנים לו את האפשרות לקבל את אותו ערוץ ממשלתי, ממלכתי, ציבורי חינם.

יפה ויגודסקי: לא ברור לי.

יפה ויגודסקי: כל הסיטואציה הזו נראית לי הזויה לחלוטין, בכלל לא ברורה לי.

יפה ויגודסקי: זאת אומרת -אתם מדברים על ערוץ ממשלתי, אתם מדברים על ערוץ ציבורי שנמצא על פי חוק, והוא לא נמצא בתוך המערך הדיגיטאלי הזה, כדי שהוא יגיע לכל בית בישראל.

יפה ויגודסקי: נכון שאין לו סמכות – מה שנקרא רגולטור בערוץ 23.

יפה ויגודסקי: יש רגולטור בערוץ 2, יש את חוק רשות שידור בערוץ 1.

יפה ויגודסקי: אני בהחלט אשמח לקבל על עצמי רגולציה.

יפה ויגודסקי: אבל יש לנו תפקידים וייעודים מאד ברורים שאף אחד מהערוצים המסחריים, ולדאבוני הרב – גם לא הערוץ הציבורי, ערוץ 1, בגלל המצב שבו הוא נמצא – נותן לקהל הצופים שאנחנו נותנים לו.

יפה ויגודסקי: ואנחנו מכבדים את הייעוד שניתן לנו ומבצעים אותו מכספי המדינה.

יפה ויגודסקי: אז אני באה לשאול – גם אם זה רק 15%, שלא קשורים לכבלים וללוויין, ויש להניח שברגע שתהיה חבילה כזו אנו מדברים על אחוז הרבה יותר גדול, ואותו אחוז חוזר חזרה למשפחות של מיעוטי יכולת, הרי בסופו של דבר – מי לא מחובר לכבלים וללוויין, בין היתר?

יפה ויגודסקי: האוכלוסיות שלא יכולות להרשות לעצמן.

יפה ויגודסקי: מי יעזוב את הכבלים והלווין?

יפה ויגודסקי: רק האוכלוסיות שלא יכולות להרשות לעצמן.

יפה ויגודסקי: כל השאר – יישארו.

יפה ויגודסקי: למי הטלוויזיה החינוכית מספקת את הצרכים החינוכיים?

יפה ויגודסקי: בדיוק לאותה אוכלוסייה.

יפה ויגודסקי: וכתב מבקר המדינה בדו"ח המבקר במאי האחרון שדווקא הטלוויזיה החינוכית שממומנת כולה, מהשקל הראשון עד האחרון על ידי המדינה, לא מגיעה אל אותו ציבור שהיא צריכה להגיע אליו.

יפה ויגודסקי: מדוע?

יפה ויגודסקי: כי ערוץ הבית שלה נמצא בכבלים ובלווין.

יפה ויגודסקי: והנה זה פלא, יש עכשיו הצעה חדשה של האוצר, שאני מאד מעריכה את ההצעה.

יפה ויגודסקי: אני אשמח אם הרשות השניה תוביל אותה כי אם היא תוביל אותה, ולא זכיין שלישי, יש להניח שגם יקרה משהו.

יפה ויגודסקי: אני בהחלט רוצה להיות כלולה ברגולציה של הרשות השניה, אני מסתדרת אתה טוב מאד בערוץ 2.

יפה ויגודסקי: לא יכול להיות שאותו אוצר שמממן אותנו, את זכות קיומנו, זה ערוץ הבית שלנו – לא יאפשר לי להגיע לכל בית בישראל.

יפה ויגודסקי: לא יכול להיות שאם אני עכשיו מתוקצבת במיליוני שקלים כדי להפיק הפקות להכנה לבחינת בגרות, לא אגיע לכל ילד במדינת ישראל.

יפה ויגודסקי: מירב התקציב שלי הולך להפקות האלה.

יפה ויגודסקי: לא יכול להיות שהטלוויזיה החינוכית תיצור פערים חברתיים יותר ממה שהם קיימים היום וזה בדיוק מה שהולכים ליצור עכשיו.

יפה ויגודסקי: אני מוכרחה להגיד לחיים פרננדס שיש לי כל כך הרבה שאלות שלא ידעתי עליהם קודם, כי לא הצגת נתונים.

יפה ויגודסקי: אתה הולך לחסוך לזכייני ערוץ 2 למעלה מ- 18 מיליון שקל ואתה הולך לבזבז כספי מדינה?

יפה ויגודסקי: אני לא מסוגלת להבין את הדבר הזה.

יפה ויגודסקי: איך, כיצד?

יפה ויגודסקי: הוא נתן נתונים ואני רשמתי אותם.

יפה ויגודסקי: ערוץ 2 –עולה לו היום 23 מיליון.

יפה ויגודסקי: הוא יצטרך לשלם רק 4.8.

יפה ויגודסקי: זאת אומרת, הוא הולך לחסוך לו 18.2.

יפה ויגודסקי: אם למדינה יש כסף לחסוך לזכייני ערוץ 2 מדוע המדינה לא חוסכת את מה שהיא נותנת לעצמה, משלמת לעצמה.

יפה ויגודסקי: מצד אחד אתה מעביר כספים לטלוויזיה ממשלתית, ומצד שני אתה לא מאפשר לה להיות בכל בית במדינת ישראל?

קריאה: זה כסף שאנחנו שילמנו.

קריאה: חלק מהתמלוגים - - משלמים הכי הרבה.

יפה ויגודסקי: אתם משלמים תמלוגים כי ההכנסות שלכם מפרסומת הן כאלה שאתם יכולים להרשות לעצמכם.

יפה ויגודסקי: אני חוזרת לנושא המכרז.

יפה ויגודסקי: ידעתם בדיוק על מה אתם הולכים לשלם.

יפה ויגודסקי: אנחנו לא מסחריים.

יפה ויגודסקי: אנחנו גם לא ייעודי.

יפה ויגודסקי: אל תכניסו אותנו לחבילה של ייעודיי, כי לנו, בכבלים ובלווין, אסור לפרסם.

יפה ויגודסקי: תחליטו שאנחנו ייעודי ויש לנו כסף מפרסום?

יפה ויגודסקי: זה סיפור אחר.

יפה ויגודסקי: אנחנו לא ייעודי.

יפה ויגודסקי: אנחנו ממשלתי, אין לנו זכות פרסום.

יפה ויגודסקי: אבל יש לנו חובה להגיע לכל בית במדינת ישראל.

יפה ויגודסקי: לכן אני מבקשת: 1.

יפה ויגודסקי: לא יכול להיות שבמערך דיגיטאלי שמדינת ישראל מממנת לא יהיה ערוץ ממשלתי ציבורי שמוגדר כערוץ חינוכי.

יפה ויגודסקי: אני מוכנה לקבל כל רגולטור שיחליט כל מה שאני צריכה לעשות כערוץ ציבורי ממשלתי חינוכי.

יפה ויגודסקי: כל רגולציה שתינתן לי אני מוכנה לבצע.

יפה ויגודסקי: אדרבא, אני אבקש אותה.

יפה ויגודסקי: 2.

יפה ויגודסקי: אל תגדירו אותנו כערוץ מסחרי.

יפה ויגודסקי: אנחנו לא באותה חבילה.

יפה ויגודסקי: לא ניגשנו למכרזים, לא שילמנו, אין לנו פרסומות.

קריאה: - - -

יפה ויגודסקי: לא, אין לנו, אין לנו.

יפה ויגודסקי: אני מדברת על ערוץ 23.

יפה ויגודסקי: אני היום שבוייה בערוץ 1.

יפה ויגודסקי: רשות השידור משלמת 47 מיליון ואנחנו משלמים 24 מליון שקל לשנה, כדי לשבת בערוץ 1.

יפה ויגודסקי: שחררו אותנו מערוץ 1.

יפה ויגודסקי: אנחנו עושים את זה כי הילדים לא מצליחים להגיע לכבלים, ואנחנו מחויבים לתת את תוכניות הילדים בערוץ 1.

יפה ויגודסקי: שחררו אותנו, אנחנו לא רוצים לשלם 24 מיליון שקל לשנה מתוך תקציב של 80 מיליון שקל לשנה.

יפה ויגודסקי: זה אבסורד.

יפה ויגודסקי: אנחנו רוצים להגיע לכל בית בישראל באמצעות המערך הזה.

יפה ויגודסקי: אל תכללו אותנו בהכללות הכלליות.

יפה ויגודסקי: אין לי בעיה לגבי ערוץ 9, אין לי בעיה לגבי 24.

יפה ויגודסקי: אנחנו לא נמצאים באותו מקום.

אייל אורון: יש מספר נקודות, למרות קרוב ל- 3 שעות של דיון, שחשוב לי להדגיש אותן.

אייל אורון: קודם כל, חשוב להסתכל על העובדה ועל החשיבות של ההצעה הזו בזה שיש כאן ערוצים שהציבור משלם עליהם, בין באגרה ובין באמצעות הפרסומות, שכיום לא ניתן לקלוט אותם – חלקם כלל לא, ואת כולם באיכות לא טובה, והמדובר במי שלא נמצא בכבלים או בלווין.

אייל אורון: מה קורה בכבלים ובלווין?

אייל אורון: שם חבילת הבסיס היא מהגדולות ומהיקרות שיש בעולם.

אייל אורון: משלמים סכומים מאד גדולים.

אייל אורון: במקביל לזה, כמו שראינו גם בתקופה האחרונה, יש לנו בעיה של ליגת תכנים.

אייל אורון: למשל – בנושא ערוצי הספורט, שעוברים תכנים מחבילת הבסיס וחבילות שקשורות אליה, לערוצי תוכן ספציפיים, אבל מחיר חבילת הבסיס לא משתנה בהתאם.

אייל אורון: ההצעה הזו, ואנחנו ב "אמון הציבור" תומכים בה-היא חיובית מעבר לכל הסיבות שכבר נמנו כאן.

אייל אורון: היא תגרום לתחרות מלמטה לחבילת הבסיס.

אייל אורון: המשמעות היא שלחברות הכבלים והלווין, בשביל לשמור על הלקוחות, וכדי שזה לא יגיע ל-9% שהם דיברו עליהם – הם יקטינו את חבילת הבסיס לחבילה יותר מצומצמת, שתהווה תחרות למה שמוצע כאן, והמשמעות היא שיותר אנשים תהיה להם אפשרות להיחשף גם לזה וגם לזה.

אייל אורון: במקביל לזה, התחרות בין הכבלים והלווין תהיה במקום שהיא צריכה להיות, על התוכן הנוסף שמוצע, איזה תוכן מוצע, איך הוא מוצע והאיכות שלו.

אייל אורון: וזה לצרכנים שאין להן את אותן בעיות כלכליות שדיברו עליהן.

אייל אורון: זה נדבך מהותי בתחילת הפתרון של בעיית זליגת התכנים שעלתה בתקופה האחרונה, כאמור.

אייל אורון: בכל מקרה, המשמעות של ההצעה, בין אם זה באמצעות הפצת השידורים הזו ובין אם זה באמצעות ההשלכות שלה, כמו שאמרתי, היא שהרבה יותר צרכנים יוכלו לשלם הרבה פחות על תכנים שהם זכאים לרשות, כולל, אגב, צרכנים שהם כיום צופים בערוצים אלה באמצעות הכבלים והלווין והם משלמים תשלום כפול.

אייל אורון: הם משלמים גם לכבלים וללווין על חבילת הבסיס או יותר, וגם את אגרת הטלוויזיה והדברים הכרוכים בזה.

אייל אורון: לכן, בהחלט אנחנו חושבים שזו הצעה חשובה וראויה ותומכים בקידום שלה כמה שיותר מהר.

דן תדמור: קודם כל – אני מוחמא כי מסתבר מהדיון הזה שהוספת ערוץ 24 לרפורמה תמוטט כליל את YES ו- HOT.

דן תדמור: לא הייתי מודע לכוחנו.

דן תדמור: זה מעניין כי כאשר אנו באים לדון אתם על דמי מעבר מפולפלים שהם דורשים מאתנו הם תמיד מספרים לנו כמה שאנחנו לא משרתים את הפלטפורמה, לא מעניינים אף אחד ולא רלבנטיים.

דוד קמיניץ: כיוון שאדוני לא היה במשא ומתן הוא כנראה לא יודע על מה הוא מדבר.

דן תדמור: עדכנו אותי.

דן תדמור: דבר שני - אם יש מישהו שעלול להתמוטט כתוצאה ממעבר ונטישת אחוזים ניכרים של אנשים זה ערוץ קטן ומסכן ששמו ערוץ 24.

דן תדמור: אני מזכיר לכולם מדוע הוא קם, מלכתחילה.

דן תדמור: הוא קם עם שתי מטרות: 1.

דן תדמור: לטובת כלל הציבור,כי החליט מי שהחליט שראוי לקבל ערוץ מוזיקה ישראלית.

דן תדמור: 2.

דן תדמור: כדי לשרת את תעשיית המוזיקה.

דן תדמור: אני לא יכול להגיד שאלפי אנשים יילכו הביתה כתוצאה מכך.

דן תדמור: אני יכול להגיד שיש תעשייה שנסמכת על הערוץ הזה, ופגיעה אנושה בערוץ היא פגיעה אנושה בתעשייה הזאת.

דן תדמור: דיבר פה מישהו על איזונים.

דן תדמור: הוצעה פה הצעה שהיא מאוזנת להפליא, על גבו של ערוץ 24 ועל גבו של ערוץ 9.

דן תדמור: בעיניי זה לא מאוזן.

רועי רוזנברג: אני ראש צוות במחלקה הכלכלית של רשות ההגבלים העסקיים.

רועי רוזנברג: הרשות בהחלט מברכת על הצעת החוק כפי שהיא.

רועי רוזנברג: אנחנו גם חושבים שמיותר להרחיב על כל מה שנאמר פה.

רועי רוזנברג: כמובן שהדבר הזה מרחיב את מרחב הבחירה של הצרכן.

רועי רוזנברג: ראינו גם את התועלות שיש בזה מצד ההיצע.

רועי רוזנברג: הורדת עלויות של השחקנים זה דבר שגם עשוי להיות מגולגל לצרכן, במידה כזו או אחרת.

רועי רוזנברג: דבר אחרון – נדמה לנו שהדיון להרחיב את זה מעבר ל – broadcast הוא דיון נפרד.

רועי רוזנברג: הוא לא קשור למסגרת הזו, שהיא כרגע מסגרת של מעבר טכנולוגי, שאני לא מוצא שום סיבה לעכב אותו או לכרוך אותו או להתנות ברפורמות אחרות, שיכול להיות שהן חיוביות.

גלעד ארדן: עשיתם עבודה כלכלית על ההשלכות על שוק התקשורת כתוצאה מהרחבה בחבילה הזו?

רועי רוזנברג: לא עשינו עבודה כזאת.

גלעד ארדן: תהיו מוכנים לתת התייחסות לנושא הזה?

גלעד ארדן: אני אבקש, ותעבירו לממונה.

ג'עפר פרח: אני ממרכז "מוסאווה".

ג'עפר פרח: האמת שנדה

ג'עפר פרח: מתי לראות איך אף אחד לא מתמוטט מהעובדה ש- 13% מבתי האב בישראל לא מחוברים לכבלים ול – YES.

ג'עפר פרח: אתם ויתרתם על הקליינטורה, ועכשיו אתם בוכים על – 9 שינטשו.

ג'עפר פרח: אם הייתם מציעים לאוכלוסייה הערבית, לאוכלוסייה הרוסית – גם בערוצים המסחריים של 10 ו –2, הייתם מציעים לנו משהו, אולי היינו נשארים לראות.

ג'עפר פרח: אתם לא מחוברים.

ג'עפר פרח: אני לא מבין למה הרשות להגבלים עסקיים, למשל, לא מתייחסת לזה שאתם לא מחברים תשתיות לתוך היישובים הערביים.

ג'עפר פרח: זה שאין תחרות טלפוניה, למעשה, היום ביישובים הערבים.

ג'עפר פרח: היום יש כשל טוטאלי.

ג'עפר פרח: המדינה נכשלת בלפקח או לאפשר גם הפקות מקור בערבית וגם שידורים ציבוריים ופרטיים בערבית ל – 20% מהאוכלוסייה, 13% מבתי האב.

ג'עפר פרח: אז בלי התבכיינות.

ג'עפר פרח: אני מציע לרוסים ולערבים לקבל את הפלטפורמה הזו.

ג'עפר פרח: יאפשרו לנו לשדר בה.

ג'עפר פרח: לא נקבל יותר מדי מהסיפור הזה, כי רוב, 83% מבתי האב הערבים מחוברים היום לצלחות.

ג'עפר פרח: אין שום פיקוח על הצלחות.

ג'עפר פרח: אף אחד לא יכול היום לפקח על הצלחות.

ג'עפר פרח: ב-1,500 שקל אתה מקבל את כל העולם הערבי ואתה לא צריך לשלם כלום.

ג'עפר פרח: מה שנהרג בתוך האוכלוסייה הערבית בסיפור הזה זה כל היצירה המקומית.

ג'עפר פרח: אין יצירה מקומית באוכלוסייה הערבית ואל תספרו לנו על ההשקעות הגדולות שלכם ביצירה מקומית כי אם אין יצירה מקומית ערבית ואין יצירה מקומית רוסית פה, בישראל, במימון שלכם, ולא במימון של 2 ו – 10, אני לא יודע על איזו יצירה מקומית אחרת – אתם תמשיכו לדבר, על כור ההיתוך של 50% מהאוכלוסייה בישראל.

ג'עפר פרח: אחרים לא קיימים אצלכם.

ג'עפר פרח: אז הגיע הזמן שתתייחסו לדבר הזה, ושאם אתם מתנגדים להטבות שניתנות לערוצים חלשים – ואני מסכים, הערוץ הרוסי הוא היום חלש ורוצה להתחזק.

ג'עפר פרח: הערוץ הערבי בכלל לא עלה, ולא עלה גם בגללכם, בגלל כשל השוק שגרמתם משך כל 20 השנה האחרונות.

ג'עפר פרח: הוועדה הזו כמעט לא התייחסה לצרכים של האוכלוסייה הערבית.

מיכל רפאלי כדורי: אולי תדייק?

מיכל רפאלי כדורי: מה זורקים עלינו שלא קם ערוץ ערבי?

ג'עפר פרח: מי כבודה?

מיכל רפאלי-כדורי: אני סמנכ"לית רגולציה - -

ג'עפר פרח: אני לא קטעתי אותך - -

מיכל רפאלי כדורי: אתה האשמת אותנו במשהו.

ג'עפר פרח: אני לא מאשים אתכם.

ג'עפר פרח: בואי, תני נתונים – כמה מחוברים היום במגזר הערבי?

ג'עפר פרח: כמה השקעות בהפקות מקור עשיתם?

ג'עפר פרח: כשאתם בוכים שאנשים יברחו מאצלכם.

ג'עפר פרח: האם שמתם מודעה אחת בעיתונות הערבית בשנה האחרונה כדי למשוך ערבים כקליינטים אצלכם?

ג'עפר פרח: תראי לי מודעה אחת.

ג'עפר פרח: מודעה אחת בערבית.

ג'עפר פרח: ואני מניח שגם הרוסים מקבלים נתח הכי נמוך – והניסיון להדיר קבוצות שקיימות בישראל כי זה לא שאנחנו לא לא-יימים בישראל.

ג'עפר פרח: החרדים כן קיימים, הערבים והרוסים והעליה הזו – כן קיימים.

ג'עפר פרח: אם אתם רוצים אותנו בחזרה אליכם, בבקשה, תעשו את מה שמוטל עליכם, גם לפי הזיכיונות שקיבלתם.

ג'עפר פרח: ערוץ 2 ו- 10, איזה היצע הם מציעים לאוכלוסייה הערבית בישראל כדי שיצפו בהם?

ג'עפר פרח: אני מקבל את ההצעה לעשות דיון אחד מקיף על כל השידור בישראל, וזה לא הדיון הזה.

ג'עפר פרח: אבל אם כבר מתייחסים בדיון הזה לפלטפורמות – אין ערוץ ערבי ייעודי היום.

ג'עפר פרח: אני מציע שהוועדה תבדוק למה אין ותעשה בדיקה רצינית, בלי לנופף בסיסמאות.

ג'עפר פרח: אם כבר עושים את השינוי אז שהשינוי יאפשר לא רק את ערוץ 33 אלא גם ערוץ ייעודי שישודר גם במועצת הכבלים.

ג'עפר פרח: אם לא, אני אומר לכם: יש כבר היום אנשי עסקים ערבים שהשיטה שהם הולכים עליה היא לשדר מירדן.

ג'עפר פרח: הם לא צריכים לשדר מישראל.

ג'עפר פרח: הם ישדרו דרך לווין.

ג'עפר פרח: יש לנו את האפשרות לקלוט את השידורים ונשאר רק הסיפור איך לשדר אותם.

ג'עפר פרח: אפשר לפתור את הסיפור הזה.

ג'עפר פרח: טכנולוגית אפשר לעשות את זה, ולצערי הוועדה הזו חייבת לתת תשומת לב לנושא הזה בתוך הדיונים שלה.

גלעד ארדן: תודה רבה.

מנשה סמירה: הערה קצרה לגבי הפלטפורמה- היא נועדה לטפל, וזו היתה החלטת ממשלה – בערוצים שמוגדרים פתוחים-ציבוריים.

מנשה סמירה: ערוצים ייעודיים יש להם הגדרה.

מנשה סמירה: יש להם רשיון, יש להם תנאים, והם יושבים על בסיס מודל כלכלי מאד מסוים.

מנשה סמירה: להכניס ערוץ ייעודי לפלטפורמה הזו – צריך לעשות דיון בערוץ עצמו, ספציפית, האם לשנות את הסטטוס המשפטי שלו, עם ההיבטים הכלכליים המשתמשים מכך.

מנשה סמירה: צריך להבין את הנקודה הזו.

מנשה סמירה: יש פה צילום מצב כלכלי.

מנשה סמירה: היחידים - -

קריאה: - - -

גלעד ארדן: אבל הצעתי לך לומר את זה בפתח הדיון הבא כדי שחברי הכנסת שלא נמצאים פה - -

מנשה סמירה: אני מבקש לומר - נביא נתונים לזה בישיבה הבאה, כי יש לזה השלכות גם על שוק הפרסום הכולל, מה יקרה לו אם יהיה פה שינוי כזה.

מנשה סמירה: זה שהכבלים והלווין יפסידו בין 3 ל- 9 אחוזים זה לא מפתיע, והם יודעים, בהגינות רבה אמרו כאן – כי כשהם עלו לאוויר הם ידעו שהערוצים האלה הם חופשיים, חמשת אלה ולא אחרים.

מנשה סמירה: ולכן, הם צריכים לספוג את זה גם אם זה יקרה.

מנשה סמירה: משפט אחרון לרשות השידור, כי היתה פה אי נעימות ולא רציתי להתפרץ פעם נוספת: לא איימתי חלילה, ומישהו פה נתפס לזה והיה לו נוח להגיד את זה ולהשתמש בזה לטיעונים שלו.

מנשה סמירה: בינינו ובין רשות השידור מערכת היחסים היא טובה מאד, ויש הגדרה מאוד ברורה.

מנשה סמירה: בדרגי המקצוע של המנכ"לים הוסדרו הדברים.

מנשה סמירה: היו 3 ישיבות בחודשיים האחרונים והם הציגו לנו חלק מההערות.

מנשה סמירה: יש נושא אחד פתוח- זה אופן השיתוף, וזה קשור לאוצר.

מנשה סמירה: האוצר יציע הצעה בעניין הזה.

מנשה סמירה: אני חושב שלא היה צריך לעשות מזה כזה סיפור.

גלעד ארדן: היתה לך תרומה לא מבוטלת לסיפור, אני חייב לומר.

מנשה סמירה: הם המרוויחים הגדולים ביותר עם ה-40-50 מיליון שקל.

גלעד ארדן: אתם הופכים את זה לעיקר הנושא, זה ממש לא - - אני רוצה לסכם: בדיון הבא נפתח בשמיעת אותם גורמים שעדיין לא התבטאו היום.

גלעד ארדן: לאחר מכן נעבור מייד לתחילת הקראת סעיפי החוק והצבעה עליהם.

גלעד ארדן: יש לי מספר בקשות לדיון הבא.

גלעד ארדן: קודם כל אני מבקש מהמדינה, ממשרד האוצר ומשרד התקשורת, באמצעות הגורמים שלו כאן בוועדה, להביא הצעה בעניין מענה של המדינה לאותן שכבות באוכלוסייה שקלטו טלוויזיה שלא דרך הכבלים והלווין, ועם כיבוי השידור האנלוגי ייאלצו לרכוש ממיר דיגיטאלי כדי להמשיך ולצפות בשידורים.

גלעד ארדן: דבר שני – אני מבקש ממשרד האוצר להכין לדיון הבא הצעה בעניין המודל הניהולי, כך שתובהר השותפות אליה התכוונה הממשלה בהחלטתה לגבי השותפות של רשות השידור בנושא הזה.

אתי בנדלר: וערוץ הכנסת.

אתי בנדלר: הכנסת.

אתי בנדלר: היו"ר גלעד ארדן; מותר להם להציע, אם השינוי מקובל על משרדי הממשלה, שינוי מההחלטה אם הם החליטו במשותף לשנות.

אתי בנדלר: בדו"ח שיינין השינוי היה גדול אף יותר מהחלטת הממשלה.

אתי בנדלר: דבר שלישי – אני מבקש ממשרד האוצר להגיש לוועדה בכתב התייחסות להיתכנות הטכנולוגית, כמו גם לעלויות הכלכליות והמשמעות שלהן לגבי הכבלים והלווין כתוצאה מהוספה של ערוצים וגם אם יש לכך רק שבוע.

אתי בנדלר: אפשר לעשות את זה גם בשבוע.

אתי בנדלר: אני יכול להמליץ לכם על כמה חברות סקרים בנושא הזה.

אתי בנדלר: במידה ו- HOT ו- YES רוצים להציג משמעויות כספיות כלכליות לגבי 5 ערוצים או ערוצים נוספים – אשמח לקבל חומר בנושא.

אתי בנדלר: אני חוזר על הבקשה מהרשות להגבלים עסקיים – אני מבקש שהממונה תיתן את דעתה להשפעה האפשרית שיכולה להיות כתוצאה מתוספת ערוצים ייעודיים ו/או טלוויזיה חינוכית, ערוץ 23, לחבילה הזו שתופץ חינם.

אתי בנדלר: בכל מקרה, אני מתכוון להביא להצבעה את ההצעות של משרד האוצר.

אתי בנדלר: מקווה שאוכל לעשות את זה בדיון הבא.

אתי בנדלר: אם לא – בכל מקרה זה יתקיים בשבועות הקרובים.

אתי בנדלר: לכן, אני מבקש שתתייחסו לבקשות שלי כאל דחופות.

אתי בנדלר: כמובן שכל הצעה שתעלה מטעם חברי הכנסת, בהתאם לנהוג, תועלה להצבעה.

אתי בנדלר: אם מישהו מהגורמים פה סביב לשולחן מבקש להציע איזושהי הצעה שתועלה להצבעה, אני מבקש להזכיר שהנוהג הוא שזה לא מספיק שהגורם מציע, כי רק חברי הכנסת יכולים לדרוש ולקבל כאן הצעות להצבעה.

אתי בנדלר: אז או שתנסו לשכנע את אחד מחברי הכנסת עוד לפני הדיון להעלות את ההצעה שאתם חושבים שראוי להכניס כאן, או שתעלו אותה בדיון, ואם מי מחברי הכנסת יאמץ אותה – היא תועלה להצבעה.

אתי בנדלר: תודה לכם, הישיבה נעולה.