ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 278, 2007-12-25 09:00

אופיר פינס-פז: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: יש לנו היום סדר יום מיוחד, ובמהלכו אנחנו נפגשים עם הקונגרס הציוני של הנוער בישראל.

אופיר פינס-פז: זהו פרויקט מאוד יפה של המועצה הציונית של ההסתדרות הציונית.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שזה לא מפתיע אתכם שיש עוד נוער ציוני.

אופיר פינס-פז: אני מקדם בברכת ברוכים הבאים את הדור הצעיר שנמצא כאן.

אופיר פינס-פז: חברים, מאיפה אתם?

קריאות: יש כאן נציגים של תנועת נוער "צמרת" מחיפה ומרעננה, וגם נציגים של תנועת "בני עקיבא" מרעננה.

אופיר פינס-פז: אנחנו היום עוסקים בנושא שאני לא יודע עד כמה אתם עוסקים בו, אבל אנחנו חייבים שאתם תעסקו בו כי זה העתיד.

אופיר פינס-פז: אנחנו עוסקים בתופעה של התחממות כדור הארץ.

אופיר פינס-פז: יש תופעה של התחממות מואצת יחסית של כדור הארץ.

אופיר פינס-פז: על-פי הערכות מדעיות, עד סוף המאה הזאת כדור הארץ אמור להתחמם ב-2.53 מעלות - זה מה שנאמר לנו בבאלי.

אופיר פינס-פז: המשמעות של ההערכות האלה היא מרחיקת לכת מבחינת התחממות קרחונים, עליית מפלס מי הים, הצפת מדינות.

אופיר פינס-פז: מצד שני, תופעות של מדבור, ותופעות אקלימיות קשות.

אופיר פינס-פז: יש לכך השלכה על חיי אדם, על מקורות מים, על מלחמות, על קיום, כמובן גם על חיות, ובכלל, על כל מה שקורה על כדור הארץ.

אופיר פינס-פז: היה פעם ויכוח בין מדענים שכאילו לא האנושות אשמה בזה, אלא כוחות הטבע הגדולים.

אופיר פינס-פז: הוויכוח הזה הוא באופן אמיתי מאחורינו.

אופיר פינס-פז: ברור שהתהליך המואץ הזה נובע מהתפתחות מואצת, ומבום כלכלי מאוד מאוד גדול שקורה במאה השנים האחרונות, ובקצב המסחרר של התפתחות האנושות על כל המשתמע מכך, ובמיוחד מהתפתחות מה שנקרא "אפקט החממה".

אופיר פינס-פז: חממה שבה מגדלים צמחים הוא מקום מוגן בניילונים והוא יותר חם מהסביבה באופן מלאכותי.

אופיר פינס-פז: זה מה שקורה פחות או יותר עם כדור הארץ.

אופיר פינס-פז: יש התפתחות של גזים, ואנחנו נקרא לזה CO2, למרות שמי שמבין בזה יודע שזה הרבה יותר מאשר רק CO2.

אופיר פינס-פז: אבל,CO2 יוצר מעטפת עליונה, וכאשר קרני השמש מגיעות לכדור הארץ והן אמורות לחזור, הן נתקעות תחת מכסי גז החממה, ובעצם נשארות, וכך כדור הארץ מתחמם.

אופיר פינס-פז: זהו כמובן ניתוח מאוד פשטני, ומאוד ראשוני.

אופיר פינס-פז: אבל, בקווים כללים זוהי התופעה.

אופיר פינס-פז: היום האנושות מנסה להפחית את גז החממה, כדי לצמצם את האפקט שלו, וכדי לצמצם את התחממות כדור הארץ, או לגרום לכך שהטמפרטורות לא יעלו.

אופיר פינס-פז: חלק מהנוכחים השתתפו בכנס האו"ם לשינוי אקלימי (CLIMATE CHANGE ) בבאלי.

אופיר פינס-פז: מצד אחד, אנחנו נספר מחוויותינו.

אופיר פינס-פז: מצד שני, ננסה למקד את הדיון גם בשאלה מה אנחנו אמורים לעשות בתוך הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: אני כתבתי דוח קצר על ההתרשמות שלי ממה שהיה בבאלי, ואני הנחתי אותו על שולחן חברי הוועדה.

אופיר פינס-פז: מבחינתי, כאדם שהוא רחוק מלהיות מומחה בתחום, זו היתה חוויה כמעט מכוננת.

אופיר פינס-פז: עד שאתה לא מגיע למקום הזה שבו אתה רואה איך העולם מתגייס למטרה משותפת, ועד שאתה לא רואה את הוויכוח, את המאבקים, את הניואנסים, את הרעיונות, את המחשבות, אתה לא מבין באמת איפה הדברים האלה עומדים.

אופיר פינס-פז: מבחינתי כמקבל החלטות בכנסת, זהו דבר מאוד מכריע בכל מה שקשור ליכולת שלי כפרלמנטר וכיושב ראש ועדה להשפיע במקומות הנכונים כדי שישראל תהיה חלק מהעניין הזה.

אופיר פינס-פז: שמעתי את תשובת את יוסי ענבר המשנה למנכ"ל משרד הגנת הסביבה שהיה ראש המשלחת שלנו לשאלה איך זה שאנחנו נמצאים במקום שבו נמצאות המדינות המתפתחות.

אופיר פינס-פז: הוא ענה: "אין לי תשובה לזה, לא הייתי אז".

אופיר פינס-פז: אבל, האמת שבאמת קשה להסביר את זה לגמרי.

אופיר פינס-פז: "פרוטוקול קיוטו" מ-1997 יצר מדרג של שתי קבוצות של מדינות: המדינות המפותחות שלקחו על עצמם מגבלות בנושא גז החממה, ואלה המתפתחות שכאילו שהן לא צריכות לעשות דבר משום שהן נמצאות במקום רחוק מבחינה סוציו-אקונומית, והטענה היתה שאם הן ייקחו על עצמן משימות בתחום הפחתת גז החממה זה יפגע ביכולת הצמיחה הכלכלית שלהן, ממילא ביכולת שלהם להעניק לתושבים שלהם שירותים חברתיים.

אופיר פינס-פז: ולכן, הוציאו אותם מהמשחק.

אופיר פינס-פז: תתפלאו, אנחנו נמצאים במקום ההוא של מדינות העולם השלישי.

אופיר פינס-פז: אף אחד לא יודע להסביר למה, כמה וכמה.

אופיר פינס-פז: יש טענה שהיו אצלנו נסיבות אחרות, וזו טענה שיש בה בהחלט משהו.

אופיר פינס-פז: העובדה שגל העלייה של שנות התשעים היה גל עצום ומבורך בכל זאת יצרה כאן מציאות שישראל במשך עשור גדלה במשהו כמו 25%, ומעט מדינות עשו את הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: מכל מקום, אנחנו נמצאים במקום ההוא, ואנחנו לא רוצים להימצא במקום ההוא.

אופיר פינס-פז: אנחנו בהחלט סבורים שישראל שהתבשרה לאחרונה שהיא מתקבלת לקבוצת המדינות של ה-OECD שהן המדינות המתועשות והמפותחות בעולם, לא יכולה להיות במקום שהיא לא נותנת חלק ולא משתתפת במאבק העולמי הבין-לאומי להצלת כדור הארץ.

אופיר פינס-פז: חזרתי מבאלי עם רעיונות לכ-עשר הצעות חוק, היום אני מתכבד להציע אחת לכנסת.

אופיר פינס-פז: זו הצעה שתעסוק בהפחתת גז החממה.

אופיר פינס-פז: אני מציע 25% ב-2020, אבל על-פי בסיס של שנת 2000.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא נלך כמובן ל-1990 כי לא כדאי להעמיד יעדים שאין שום סיכוי לעמוד בהם.

אופיר פינס-פז: זה רף גבוה.

אופיר פינס-פז: שולי נזר, אני בטוח שאת תיראי בזה רף גבוה, וקשה מאוד להשגה.

אופיר פינס-פז: אבל לפי דעתי הראשונית – אני מודה, לא עשיתי בדיקה מעמיקה – הוא בר השגה.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק מטילה על המשרד להגנת הסביבה, על השר להגנת הסביבה, להכין בתוך שישה חודשים מיום קבלת החוק - ואני מניח שזה משהו כמו תשעה עד שנים עשר חודשים מעכשיו - תוכנית לאומית להפחתת גז החממה, ולאשר אותה בממשלה, ולקבוע את כל כלי העבודה הנדרשים כדי לעמוד בה.

אופיר פינס-פז: כמובן עם יעדי ביניים ל-2015, ו-2010, ו-2012.

אופיר פינס-פז: יש פה כמה חברים שהיו בבאלי איתי.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת דב חנין, נפגשתי עם שרת הכלכלה והאנרגיה הגרמנית והיא סיפרה שבתקציב גרמניה ל-2008 יש סעיף שנקרא הפחתת גז החממה.

אופיר פינס-פז: המספר סביבו הוא 3 מיליארד יורו, בסביבות 4.5 מיליארד דולר.

אופיר פינס-פז: תכפילו ב-4 - 16 מיליארד, 17 מיליארד, 18 מיליארד שקל.

אופיר פינס-פז: אצלנו לא סעיף תקציבי, לא שקל, לא אגף במשרד.

אופיר פינס-פז: שולי עוסקת בכך בתוספת ללא מעט משימות גדולות שמוטלות על האגף שלה.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים שהממשלה תתעסק בעניין הזה בסדר גודל אחר לגמרי, ובלוח זמנים אחר לגמרי, ובסדר עדיפות אחר לגמרי, ושתתחיל לראות מה קורה סביבה.

אופיר פינס-פז: אנחנו חלק מהעולם.

אופיר פינס-פז: התחממות כדור הארץ תפגע קשה מאוד בישראל.

אופיר פינס-פז: זה לא סוד שקו החוף שלנו נמוך.

אופיר פינס-פז: אני פונה לחבר'ה מרעננה – גם אני גר ברעננה, וברוך השם יש לפנינו את הרצלייה.

אופיר פינס-פז: נראה לי שכולם יעברו למגדלים.

דב חנין: בתל-אביב כבר התחילו.

אופיר פינס-פז: ישראל עלולה להינזק קשות מכל אפקט גז החממה, והיא חייבת להיות חלק מהמאמץ העולמי.

אופיר פינס-פז: אמר נשיא המדינה ובצדק שיש שני מאמצים עולמים היום והם המלחמה בטרור, והמלחמה בהתחממות כדור הארץ שאם לא נעצור אותה זה יוביל לטרור ולמלחמות על רקע שינוי אקלים, ולאלף ואחד דברים אחרים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לברך את קבוצת התלמידים הנוספת שהצטרפה אלינו, מהמכינה הקדם צבאית "נחשון".

אופיר פינס-פז: אני אעביר את רשות הדיבור לציפי רון שהיא מהנהלת המועצה הציונית בישראל, ופעילת סביבה ידועה בכלל בלי כל קשר לזה, ואני כמובן אאפשר התייחסות לכל החברים.

ציפי רון: קודם כל, אני רוצה לברך את כל הצעירים הפעילים של המועצה הציונית לנוער שהגיעו לכאן מהמכינה הקדם צבאית בנחשון.

ציפי רון: זהו יום חג לנו, זה יום של הקונגרס הציוני לנוער, עם התכנסות של למעלה מאלף בני נוער שמגיעים מכל הארץ לירושלים לראות אתכם פה, ובייחוד לראות אתכם משתתפים בדיון שעיקרו איכות הסביבה.

ציפי רון: אני לפחות רוצה לברך אתכם בשם המועצה הציונית.

ציפי רון: המועצה הציונית הוא אותו גוף שעושה את הפעילות הציונית בישראלית, והיא פועלת ליד ההסתדרות הציונית וליד הסוכנות היהודית.

ציפי רון: נושא איכות הסביבה נכנס יותר ויותר עמוק לפעילות היום יומית שלנו.

ציפי רון: חבר'ה, נושא איכות הסביבה הוא בידכם.

ציפי רון: אתם דור העתיד, אתם אותם אנשים שיהיו יזמים שימציאו פטנטים שיחפשו כל מיני פתרונות לשמירה על טיב איכות החיים שלנו, למניעת התחממות כדור הארץ.

ציפי רון: אתם אלה שתהיו פעילים בפעילות הציבורית.

ציפי רון: אתם תיקחו על עצמכם אקטיביזם ציבורי.

ציפי רון: חלק גדול מהמודעות לנושא הזה נוצרה בארץ בגלל פעילות של אנשים שאכפת להם, והרבה מאוד בני נוער.

ציפי רון: אתם חוד החנית לנושא הזה במדע, בעשייה ובציבור.

ציפי רון: נושאים כמו שמירה על איכות הסביבה, מתקשרים היום לצדק סביבתי ולצדק חברתי.

ציפי רון: אתם המובילים.

ציפי רון: שוב, אני רוצה לברך אתכם שבאתם, לאחל לכם יום נעים, ולהיכנס לדיון שאני מקווה שגם נצא ממנו עם החלטות של ממש.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: שולי נזר היא מנהלת האגף לאיכות האוויר במשרד להגנת הסביבה, ואני רוצה לשמוע מהן ההתרשמויות והלקחים והתובנות שלה מבאלי.

שולי נזר: קודם כל, אני מצטרפת לכל הדברים שאמרת, ואני בהחלט מסכימה לעיקרים שבהם.

שולי נזר: מנקודת המבט שלי, נושא התחממות כדור הארץ ושינוי האקלים הוא האתגר הסביבתי הגדול ביותר, ואולי גם הכלכלי הגדול ביותר שהעולם, ובין היתר גם ישראל, יצטרכו להתמודד איתו.

שולי נזר: יש הרבה דברים שהמדינה צריכה לעשות, ואני מניחה שהיא גם תעשה בדרך זו או אחרת.

שולי נזר: היא תצטרך להתמודד עם תכנון משק חשמל לאור התחממות כדור הארץ.

שולי נזר: משק החשמל לא יוכל להמשיך להיות מתוכנן כמו שהוא מתוכנן היום מאחר וזה ברור לכולם שנושא אפקט החממה הוא ממשי וצריך להילחם בו.

שולי נזר: כנ"ל גם משק התחבורה.

שולי נזר: כמו שאמרה ציפי רון – לכל אחד ואחד מאיתנו, בטח ובטח לצעירים ביניכם, עיקר המלחמה על שינוי האקלים הוא מלחמה על הדור הבא כדי שאנחנו נשאיר בסוף עולם לא מוצף, ולא שונה עבור הילדים שלנו, והנכדים שלנו.

שולי נזר: ולכן, הדבר יחייב גם שינוי התנהגות של כל אחד מאיתנו בדפוסים היום יומיים שלנו, באופן שבו אנו צורכים חשמל, ובאופן שבו אנחנו ממיינים את האשפה, ובאופן שבו אנחנו מגיעים ברכב או באוטו לכל מקום שאנחנו צריכים להגיע, ובעוד המון המון היבטים.

שולי נזר: התפקיד שלנו כממשלה הוא לכוון לזה, ולהסיר חסמים, וליצור את הדרכים להגיע לזה.

שולי נזר: התפקיד של כל אחד מאיתנו כאזרחי העולם הוא להיות מודעים, ולנסות להפנים את הנושא ולשנות את ההתנהגות - זה במאקרו.

שולי נזר: במיקרו - בעקבות ""מפת הדרכים"" של באלי מדינת ישראל תצטרך ככל הנראה להתחיל ולנהוג כמדינה מפותחת שהמשמעות של זה היא משמעות של הורדת עקומת הפליטות שלנו.

שולי נזר: אם עד היום אנחנו נוהגים ללא כל מחויבות שקשורה לכמות גזי החממה שאנחנו פולטים, אנחנו ככל הנראה אחרי 2013 נצטרך להפחית את פליטות גזי החממה שלנו בהיקפים ובשיעורים שאני לא יודעת כרגע להצביע עליהם.

שולי נזר: אבל, אתם שמעתם את יושב ראש הוועדה שנתן כיוון.

שולי נזר: אני לא יודעת להגיד אם זה הכיוון הנכון כרגע.

שולי נזר: אבל, בפירוש אנחנו נצטרך להגיע לאיזשהו כיוון לגבי ההפחתה, ולהתחייב ביעדים האלה מול העולם.

אופיר פינס-פז: בהנחה שתעבור הצעת החוק - וגם אם היא לא תעבור כיוזמה שלכם - איך אתם יכולים להכין תוכנית לאומית, איך אתם יכולים למדוד את כמות גז החממה ואת ההפחתות?

אופיר פינס-פז: איך זה עובד?

שולי נזר: אנחנו כבר התחלנו הערכות של גזי החממה עד 20- 25 - במצב עסקים כרגיל אם נמשיך וננהג כמו שאנחנו נוהגים היום, מה יהיו פליטות גזי החממה שלנו בעשרים השנים הקרובות.

שולי נזר: זו עבודה שהתחלנו לעשות, יש צוות ממשלתי שמלווה את העבודה הזו, ובינואר נקבל את התוצאות.

שולי נזר: אני מעריכה שתוצאות ההערכות האלה יראו שמגמת הפליטות שלנו היא במגמת גידול עצום, לא במגמת ירידה.

שולי נזר: זה נובע בעיקר משתי סיבות: הגידול בביקושים לחשמל הוא גדול מאוד – בין 4% ל-7%.

שולי נזר: יש פה נציג של משרד התשתיות שיוכל להתייחס לזה אם תרצו.

שולי נזר: וכן, הגידול שלנו לרכב, לקילומטר נסיעה, הוא מאוד מאוד גדול.

שולי נזר: שני הדברים האלה הם המשפיעים ביותר על הגידול בפליטות גזי החממה שנובע כאמור בעיקר משריפה של דלקים פוסילים.

שולי נזר: ולכן, אני צופה שהתוצאה שאנחנו נראה בהערכות הכמותיות ובחישובים שאנחנו עושים, היא גידול מאוד גדול.

שולי נזר: אנחנו לא נוכל להמשיך לחיות עם הגידול הזה אם אנחנו חלק מהקהילה העולמית, ויש לנו אינטרס להיות חלק כזה.

שולי נזר: אנחנו רוצים להיות חלק ממדינות ה-OECD, ולכן אנחנו לא נוכל להמשיך כך.

שולי נזר: במקביל, אחרי ינואר אנחנו מתכוונים לבחון חלופות איך ניתן להוריד את פליטות גזי החממה האלה אם על-ידי שימוש מסיבי בתוכניות שימור אנרגיה, התייעלות, הכנסה של אנרגיות מתחדשות, צמצום נסועה, הכנסה של מערכות הסעת המונים.

שולי נזר: אלו פעולות מאוד כבדות עם עלויות משקיות כבדות.

שולי נזר: אבל, אני חושבת שאלו דברים שהממשלה - ובטח בעקבות באלי - הבינה שאנחנו נצטרך להתחיל לקדם ולהפעיל אותם בצורה רצינית.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: אני מאוד מברך על קיום הדיון הזה, ואני גם מברך על הצעת החוק שהגשת.

אופיר פינס-פז: אני עוד לא הגשתי.

אופיר פינס-פז: אתה מוזמן להצטרף אליה כיוזם.

דב חנין: אני ברצון אצטרף.

אופיר פינס-פז: אנחנו ננסה להחתים כמה שיותר חברי כנסת.

דב חנין: בהחלט.

דב חנין: זו מטרה מאוד אפשרית להחתים על הצעה כזאת 61 חברי כנסת, כמו על חוקים אחרים.

דב חנין: זו אמירה משמעותית של רצון פוליטי בכנסת, לקדם את הנושא ואת ההתמודדות איתו.

דב חנין: אדוני היושב ראש, כמו שאתה אמרת - ובצדק - בעבר היה ויכוח.

דב חנין: בשנות השמונים היה ויכוח על השאלה האם האטמוספרה שלנו מתחממת.

דב חנין: הוויכוח הזה הסתיים בסוף שנות השמונים על הקמת ה-IPCC.

דב חנין: הערכת המצב הראשונה שלו התפרסה ב-1991.

דב חנין: ברור לכולם שהאטמוספרה שלנו מתחממת.

דב חנין: השלב השני של הוויכוח היה בשנות התשעים כאשר הוויכוח היה על השאלה האם אנחנו בני האדם אחראים להתחממות שנוצרה.

דב חנין: פעל אז בארצות הברית גוף רב עוצמה ורב תקציבים שנקרא GLOBAL CLIMATE COALITION , שבניגוד לשמו הוא לא היה גוף של ירוקים מחבקי עצים, אלא גוף שמאחוריו עמדו חברות הנפט הגדולות.

דב חנין: הגוף הזה מימן מחקרים ופרסומים, במיוחד 94, 95, 96, שהטענה המרכזית בהן היתה שיש אכן התחממות, אבל הסיבות הן אחרות.

דב חנין: גם הוויכוח הזה הוכרע בהערכת המצב השלישית של ה-IPCC 2001.

דב חנין: הממצאים היו מאוד ברורים, והמודלים שהתפרסמו אז מוסכמים מאז ועד היום.

דב חנין: הניסיון הרציני האחרון לחלוק על הערכת המצב הזו נעשה על-ידי הנשיא בוש כאשר הוא נבחר לנשיאות ארצות הברית באותו מכתב שהוא שולח לאקדמיה האמריקאית למדעים בפברואר 2001, ומבקש הערכה ביקורתית של ממצאי ה-IPCC.

דב חנין: האקדמיה האמריקאית למדעים עונה לו באותו מכתב שקיים גם באתר שלהם שנקרא Climate Change Science Analysis of Some Key Questions - יוני 2001, ובו היא אומרת לנשיא בוש שני דברים.

דב חנין: אחד 0 ההתחממות היא קיימת, היא מואצת, ואני מצטט " היא מסכנת את עתיד החיים כמו שאנחנו מכירים אותם על פני האדמה".

דב חנין: שניים - אנחנו בני האדם אחראים לתופעה הזאת.

דב חנין: על-ידי שריפת גז פחם, נפט אנחנו מייצרים את אפקט החממה, משנים את הרכב האטמוספרה ומייצרים את המשבר הקשה שבו אנחנו נמצאים.

דב חנין: הערכת המצב הרביעית שהתפרסמה השנה ב-2007 כוללת כמה חלקים, והיא מתארת סקאלה של באמת תחזיות שבחלקן הן תחזיות מאוד מאוד קשות.

דב חנין: אנחנו יכולים להגיע להתחממות של 5 מעלות ומעלה.

דב חנין: אנחנו יכולים לעומת זאת, להגיע להתחממות מתונה יותר של מעלה וחצי.

דב חנין: הכדור בידנו - זה החלק האופטימי באמירה הזאת.

דב חנין: אנחנו בני האדם באמצעות ההתנהגות שלנו יכולים להשפיע על העתיד שלנו, ועל היכולת שלנו להמשיך להתקיים.

דב חנין: בהקשר הזה אני מציע לכולנו איזושהי הצעה בעניין המונחים שאנחנו משתמשים בהם.

דב חנין: אני מעדיף לא להשתמש בביטוי "התחממות כדור הארץ".

דב חנין: ראשית, כי זה לא בדיוק כדור הארץ שמתחמם, אם כבר מתחממת האטמוספרה, וכמובן האוקיינוסים מתחממים.

דב חנין: הביטוי היותר מדויק הוא הביטוי "משבר אקלים" כי הוא כולל בתוכו גם תופעות הפוכות של קיפאון שיכולות להיות בגלל השינוי במשטר האקלימי העולמי, ואני לא אכנס לזה.

אופיר פינס-פז: העולם משתמש אפילו במושג יותר מתון "CLIMATE CHANGE".

דב חנין: העתיד שייך ל-CLIMATE CRISS"", לצערי.

דב חנין: אני מציע שאנחנו נשתמש במושג הזה כי הוא גם מבטא יותר את מכלול התופעות, כולל גם תופעות שאנחנו רואים בהם של מצבי מזג אוויר קיצונים, גם שינוי דמותו של החורף הישראלי מעונה כזאת יחסית נעימה של גשם בעיתו – עונה שדי דומה לקיץ – אבל היא מתאפיינת בבומים מאוד קשים של גשמים מאוד חזקים.

דב חנין: אגב, יש לזה השלכות מאוד חמורות על משק המים שלנו, ראו את הדוח שפרסמה בשנה שעברה רשות המים על זה שהסך הכולל של המשקעים הוא די דומה להיסטוריה.

דב חנין: אבל, יכולת הספיגה של הקרקע היא הרבה יותר נמוכה.

דב חנין: אני לא הייתי בוועידה בבאלי.

דב חנין: אבל, אני עברתי על המסמכים ועל הסיכומים שלה.

דב חנין: היא בהחלט היתה צעד קדימה.

דב חנין: קודם כל, בקונסנזוס הפוליטי שהושג בה שאומר שאנחנו בני האדם מתכוונים להתמודד עם הבעיה, וגם בהפניה להערכת המצב הרביעית של ה-IPCC.

דב חנין: זה אומנם נעשה קצת בצורה דיפלומטית, אבל הפנייה נמצאת שם.

דב חנין: אנחנו מדברים על ירידה מאוד דרמטית בגזי החממה שלנו, בסביבות 50% עד 20 – 50.

דב חנין: אני לגמרי מסכים עם מה שאמרה גברת שולי נזר, זו המהפכה הכי גדולה בהיסטוריה של העולם המודרנית.

דב חנין: מי שלא מבין את זה, לדעתי לא מבין על מה אנחנו מדברים.

דב חנין: אנחנו לא מדברים על משהו שיש לו איזשהו פתרון טכני או טכנולוגי.

דב חנין: היה פה שי אגסי ודיברנו על מכוניות חשמליות.

דב חנין: אגב, זה רעיון לא רע, וראוי גם לקדם אותו במידת האפשר.

דב חנין: אבל, המהפכה שאנחנו מדברים עליה היא הרבה יותר דרמטית, הרבה יותר גדולה.

דב חנין: אנחנו צריכים לשנות את כל האופן שבו הכלכלה שלנו מאורגנת.

אופיר פינס-פז: בבאלי היו כבר רכבים סולאריים.

אופיר פינס-פז: אני נהגתי בזה, וזה נוסע בכלל לא רע.

אופיר פינס-פז: שי אגסי זה כבר old fashion.

דב חנין: ראיתי אחד כזה בטלוויזיה, זה נראה מאוד יפה.

דב חנין: לכאורה אנחנו כבר נמצאים בדרך, אבל עדיין הדרך היא רבה וארוכה, ואני מדבר על העולם כרגע.

דב חנין: כי למעשה, בעקבות באלי אנחנו נצטרך לייצר את המנגנונים הבין-לאומיים שיתרגמו את ההסכמה הכללית הזאת לשינוי אפקטיבי.

דב חנין: פה ישנן כמה סכנות שאנחנו יכולים להיתקל בהן נוכח מקרה העבר.

דב חנין: ראשית, הסכנה שמישהו יתקע את התהליך.

דב חנין: אנחנו מדברים על אינטרסים רבי עוצמה.

דב חנין: קודם כל, חברות הנפט, הרכב הפרטי, שעשו הכול כדי לתקוע את קיוטו וגם הצליחו במידה רבה.

דב חנין: ולכן, התוצאה יכולה להיות מאוד בעייתית עד קופנהגן.

דב חנין: אפשרות אחרת שהיא גם מסוכנת היא שאנחנו לא ניכנס כקהילה עולמית לתהליך הזה בצורה מאורגנת ומסודרת, אלא ניכנס בצורה כאוטית למהלך שהוא במהותו מהלך של שינוי מהפכני.

דב חנין: כמי שתומך במהפכה - אני באופן כללי תומך במהפכות, אני חושב שצריך מאוד להיזהר מהתגלגלותה של מהפיכה לכאוס.

דב חנין: גם מהפכה צריכה להיעשות בצורה מאוד מובנת והגיונית.

אופיר פינס-פז: אתה יודע שהמהפכה שלכם הצליחה לבטל את אפקט המדינות.

אופיר פינס-פז: אבל, עברתם לאפקט התאגידים הבין-לאומיים.

דב חנין: נכון, בהחלט אפקט חמור יותר.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם מרקס ואנגלס חשבו על זה באמת בראשית הדרך.

דב חנין: האמת היא שהם חשבו על זה בראשית הדרך.

דב חנין: הם כותבים על זה בצורה מאוד יפה.

דב חנין: אבל, אני חושב שאפילו הם לא הבינו מה היקף הבעיה שהדבר הזה ייצר.

דב חנין: זה אכן מיצר בעיה מאוד קשה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אתה העלאת שאלה מה מקומה של ישראל בתוך הסיפור הזה.

דב חנין: אני חייב לומר שאני מאוד מוטרד מהשאלה הזאת.

דב חנין: השאלה הזאת היא שאלה חשובה לא מכיוון שלישראל יש מקום כל כך גדול בבעיה.

דב חנין: יש לנו מקום בבעיה, ואנחנו אגב בהתנדבות רוצים להגדיל את המקום שלנו בבעיה כי אנחנו חושבים שהוא לא מספיק גדול, ואז אנחנו מקימים תחנת כוח פחמית חדשה כדי שירגישו שגם אנחנו תורמים לבעיות קצת יותר.

דב חנין: אבל, המקום שלנו בסך הכול בבעיה הוא לא כל כך גדול.

דב חנין: הטענה שלי היא שלישראל יכול להיות מקום מאוד גדול בפתרון משורה של סיבות: העובדה שישראל היא חברה מודרנית ולא חברה שמרנית, העובדה שישראל היא חברה שיש בה הרבה יכולות טכנולוגיות.

דב חנין: העובדה שישראל היא חברה שיש בה עומס מאוד גדול של בעיות סביבתיות, היא דווקא טריגר לשינוי.

דב חנין: כמו כן, העובדה שאנחנו חברה כל כך צפופה, העובדה שאצלנו תעשיות יושבות בצד ריכוזי אוכלוסיה גדולים.

דב חנין: יש אצלנו המון המון טריגרים לשינוי.

דב חנין: העובדה שאין לנו משאבי נפט ופחם למרות שמקימים תחנת כוח פחמית כדי לדאוג להמוני כורי הפחם שעובדים אצלנו.

דב חנין: ישראל יכולה להיות חלק משמעותי בפתרון.

דב חנין: אבל, זה יחייב החלפת דיסקט באופן מאוד אמיתי בכל מערכות השלטון, החל ממשרד ראש הממשלה, משרד האוצר, ויתר משרדי הממשלה.

דב חנין: אנחנו צריכים לייצר בפרק זמן מאוד קצר חמש מהפכות.

דב חנין: המהפכה הראשונה היא מהפכת אנרגיה.

דב חנין: מהפכת אנרגיה כמובן צריכה לכלול אנרגיה מתחדשת.

דב חנין: אבל, במרכזה צריך לעמוד משק אנרגיה אחר, הרבה יותר חסכוני, הרבה יותר רציונאלי.

דב חנין: לא תחנת כוח פחמית, אלא שימוש יותר נבון ויותר מושכל באנרגיה.

דב חנין: מהפכת תחבורה - הרבה יותר תחבורה ציבורית, אבל תחבורה ציבורית שהיא יעילה, היא מהירה, היא זולה, והיא סביבתית.

דב חנין: זה אפשרי, עושים את זה בעולם.

דב חנין: הגיע הזמן שנעשה את זה גם אצלנו.

דב חנין: אנחנו צריכים משק מים מסוג אחר.

דב חנין: אנחנו כבר היום רואים את השפעת משבר האקלים על משק המים שלנו, ונראה את התופעות האלה בצורה יותר קשה בשנים הקרובות.

דב חנין: האזור שלנו סובל מבעית מים מאוד קשה.

דב חנין: זה לא רק בעיה סביבתית, זו בעיה חברתית, כלכלית, פוליטית, ביטחונית.

דב חנין: כל מה שתרצו יש מאחורי בעיית משק המים שלנו, ושל האזור בו אנחנו חיים.

דב חנין: מהפכה רביעית נוגעת לשלטון המקומי, ולתפקידו בנושא משבר האקלים.

דב חנין: גם השלטון המקומי צריך להבין שהדברים הגלובאליים יש להם משמעויות מקומיות.

דב חנין: לשלטון המקומי יש הרבה מרחב לעשות, אם אנחנו נאפשר לו לעשות את מה שהוא צריך.

דב חנין: המהפכה החמישית היא מהפכת הכלים הכלכליים.

דב חנין: בכדי שכל הדברים האלה יזוזו, אנחנו צריכים מערכת אחרת לגמרי של מיסוי.

דב חנין: לא למסות את הפעילויות המועילות לחברה - כמו למשל, עבודה - אלא למסות את הפעילויות המזיקות לחברה, כמו זיהום, יצירת אפקט חממה וכד'.

דב חנין: אנחנו מדברים על מהפכה מאוד גדולה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, למחוקק יש תפקיד מאוד גדול בשינוי הזה - הצעת החוק הזו ועוד הרבה הצעות חוק שאני מקווה שאנחנו נייצר בכנסת הזאת.

אופיר פינס-פז: עשינו כבר.

אופיר פינס-פז: שמתי הצעת חוק לבנייה ירוקה לפני חודשיים.

דב חנין: חשובה וראויה מאוד.

דב חנין: אני מציע לך גם לקבוע איזשהו נוהל שאחת לחודשיים, הוועדה הזאת מתכנסת כדי לדון יחד עם כל משרדי הממשלה הרלוונטיים מה קורה בנושא ההתמודדות - אנחנו נכנסנו לישורת האחרונה לאיזשהו מרוץ נגד הזמן, תהליך בין-לאומי, משרד החוץ גורמים אחרים – איפה ישראל עומדת, ואיך התהליך הזה מתקדם בפועל.

אופיר פינס-פז: זו פרנסה לפחות עד 2050.

אופיר פינס-פז: תודה לך.

אופיר פינס-פז: פרופ' דני רבינוביץ יושב ראש הארגונים הסביבתיים, בבקשה.

דני רבינוביץ: קודם כל, אני מצטרף לברכות על עצם קיום הדיון הזה שהוא מאוד חשוב בעיניי.

דני רבינוביץ: הברכה השנייה שלי היא על הדוח שכתבת ליושבת ראש הכנסת.

דני רבינוביץ: אתה ידוע כמי שלומד מהר, ואני שמח מאוד לראות שהאינטגרציה שעשית לגבי מה שקרה בבאלי, באה מאוד מהר.

דני רבינוביץ: זו תגובה מהירה, אבל היא לא על חשבון האיכות.

דני רבינוביץ: זה יופי של דוח, ואפשר לאמץ אותו.

דני רבינוביץ: שמחתי גם לשמוע על הצעת החוק שלך.

דני רבינוביץ: אני שמח שנמצא פה חבר הכנסת דב חנין יושב ראש השדולה הסביבתית בכנסת.

דני רבינוביץ: שיתוף פעולה של שניכם סביב החוק הזה הוא חדשות טובות.

דני רבינוביץ: החדשות הטובות הן גם שיש לנו כל כך הרבה נציגים של החברה האזרחית, גם ארגוני סביבה, וגם ארגוני נוער, מפני שבתחום הזה של משבר האקלים לחברה האזרחית יש הרבה מניות, לא רק בארץ, אלא גם בעולם.

דני רבינוביץ: שיתוף הפעולה הזה הוא חשוב וטוב, והוא גם בא לידי ביטוי בבאלי.

דני רבינוביץ: לפנינו עומדים אתגרים, וזה לא תמיד קל.

דני רבינוביץ: זה ברור – ואתה חבר הכנסת פינס יודע את זה – שבאלי היתה נקודת ציון הכרחית.

דני רבינוביץ: הגרוע ביותר נמנע.

דני רבינוביץ: זאת אומרת, לא התפזרה הוועידה מבלי להחליט ומבלי שיש קונסנזוס.

דני רבינוביץ: ברור לנו שגם מתחיל עכשיו תהליך שהוא התהליך שבמהלכו, במהלך השנתיים הקרובות, הקהילה הבין-לאומית תצטרך על משטר ניהול האטמוספורה אחרי 2012.

דני רבינוביץ: המדע גם קובע את גבולות הדיון הזה, ובמובן הזה "מפת הדרכים" של באלי מתייחסת בעקיפין לנתון מפתח.

דני רבינוביץ: אם אנחנו רוצים להשאיר את עליית הטמפרטורה מתחת 2 מעלות, אנחנו חייבים עד שנת 2050 לצמצם 50% מפליטות גזי החממה כפי שהם היו בשנת 2000.

דני רבינוביץ: גם 2 מעלות שנשמעות לרובנו טריוויאלי הן קטסטרופאלי.

דני רבינוביץ: זה המדע, ומזה נגזר התהליך.

דני רבינוביץ: לתהליך הזה יש אויבים טבעיים חזקים מאוד, והם באו לידי ביטוי בבאלי.

דני רבינוביץ: הם ימשיכו להיות מאוד משמעותיים גם בשנים הקרובות.

דני רבינוביץ: ארצות הברית, רוסיה, סעודיה ומדינות אחרות, ימשיכו להתנגד לכל קיצוץ מפני שיש להן אינטרסים אדירים שקשורים להפקה, הולכה, זיקוק ושיווק דלק, ייצור אנרגיה ותעשיית מכוניות.

דני רבינוביץ: יש חומת סירוב שהיא לא נעלמה אחרי באלי, ואסור לנו לטעות, ואסור שתהיה לנו כאן איזושהי טעות אופטית - אני אומר זאת גם לנציגת משרד החוץ.

דני רבינוביץ: התוכנית העסקית של המדינות האלה ושל התאגידים למאה ה-21, מבוססת על שריפת דלק מחצבים ברמות שאנחנו מכירים היום.

דני רבינוביץ: כשאנחנו באים ואומרים להם תחתכו, אנחנו בעצם אומרים קחו את הנכסים הפיננסיים האדירים שלכם – מדובר על הרבה טריליונים – ותקפיאו אותם.

דני רבינוביץ: הם לא ירצו לעשות את זה באופן וולונטארי.

דני רבינוביץ: מרכז הכובד הראשון של הפעילות של ישראל בשנים הקרובות צריך להיות בהשפעה על התהליך הגלובאלי.

דני רבינוביץ: התהליך הגלובאלי יקבע את גורלנו גם בישראל עם המדבור שלנו והמים, יותר מאשר מה שאנחנו נצליח לעשות ברמה הפנימית, למרות שהרמה הפנימית גם חשובה.

אופיר פינס-פז: נכון לרגע זה, השפעתנו הגלובאלית שואפת לאפס.

דני רבינוביץ: נכון לרגע זה, השפעתנו הגלובאלית בתהליך הזה עד עכשיו היתה נמוכה.

דני רבינוביץ: אבל, יש לנו פוטנציאל.

אופיר פינס-פז: שואפת לאפס, גם בגלל מעמדנו באו"ם שהוא מאוד לא פשוט.

אופיר פינס-פז: הרי זה עובד שם לפי קבוצות של מדינות.

אופיר פינס-פז: לא היינו שייכים לאף קבוצה אמיתית, היינו שייכים למערב אירופה, אבל מערב אירופה לא מתכנסת יותר, אלא מתכנס האיחוד האירופאי.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא באמת ביכולת השפעה על התהליכים.

אופיר פינס-פז: יש לנו אקדמיה ישראלית כל כך חזקה, עם השפעות בכל העולם.

אופיר פינס-פז: ראיתי אמירה של פרופ' מגידור נשיא האוניברסיטה העברית שאומר שחייבים לייצר איזשהו צוות עבודה אקדמי ישראלי שייתןinput עולמי, אבל קודם כל ישראלי.

אופיר פינס-פז: אני לא רואה את המדע הישראלי מספיק משותף בדברים האלה.

דני רבינוביץ: אני מסכים איתך במאת האחוזים.

דני רבינוביץ: אתה מתאר נכון את המצב נכון להיום.

דני רבינוביץ: יש לנו נקודת פוטנציאל אחת ברמה הבין-לאומית וזה הקשרים המיוחדים שיש לנו גם עם ארצות הברית, וגם עם רוסיה.

דני רבינוביץ: זה הופך את היכולת שלנו להשפיע ליותר מאשר ה-0.1% שאנחנו מייצגים מאוכלוסיית העולם, וה-0.1% שאנחנו מייצגים מהפליטות.

דני רבינוביץ: על הדבר הזה צריך לעבוד, בעיקר מפני שאנחנו מדברים כאן על בעיה שהיא מעבר לשאלה סביבתית.

דני רבינוביץ: מדובר על יציבות גיאו-פוליטית, מדובר על יציבות פיננסית של העולם.

דני רבינוביץ: בתחומים האלה שומעים לנו.

דני רבינוביץ: נשיאי ארצות הברית אוהבים לדבר עם מדינאים ישראליים על הדברים האלה, כי אנחנו מייצגים כאן משהו שהוא מעבר לגודל המיידי שלנו.

דני רבינוביץ: אנחנו צריכים להיכנס לתהליך הגלובאלי בצורה רצינית, וזה אתגר בעיקר למשרד החוץ, וגם לאחרים.

דני רבינוביץ: שנית, אנחנו צריכים להתכונן למציאות חדשה אחרי 2012 שבה למדינה עם תוצר לאומי גולמי של כמעט 25 אלף דולר על-פי כוח קנייה, יהיו חובות שיושתו על-ידי הקהילה הבין-לאומית לצמצם פליטות.

דני רבינוביץ: אנחנו צריכים לקחת את זה כנתון.

דני רבינוביץ: אני לא יודע אם החוק הזה יעבור עכשיו או אחר כך, אני לא יודע אם הנתונים הסופיים יהיו של 25 או משהו אחר.

דני רבינוביץ: אבל, הקייטנה שבה אנחנו חיים היום, וחיינו בה מאז כניסת הסכמי קיוטו ב-2005, נגמרת.

דני רבינוביץ: זה ידרוש תקציב, תקינה, חקיקה, ואכיפה.

דני רבינוביץ: דוש שטרן שהוגש לממשלת בריטניה אומר שמדינה או העולם צריך להשקיע בערך 3% מהתל"ג שלו היום כדי להתמודד עם צמצום והסתגלות להתחממות כדור הארץ, או שהברירה השנייה שלו זה לשלם 20% מהתל"ג בעוד כמה שנים.

דני רבינוביץ: 3% מהתל"ג שלנו זה 5.5 מיליארד דולר בשנה וזהו סכום ענק.

דני רבינוביץ: שלישית, בחוגים הממשלתיים היום נשמעת בעיקר העמדה של כמה מהמשרדים - בעיקר, התחבורה והתשתיות- שכבר הבינו בעצמם שאם יהיה קיצוץ משמעותי בפליטות, הם והסקטורים שהם מייצגים זה יעלה להם הרבה מאוד כסף.

דני רבינוביץ: אחד מהתפקידים של המשרד, שלנו ושל הכנסת, הוא לאזן את הגישה הזאת בגישה ממלכתית יותר רחבה שאומרת: נכון, בתחומים האלה של תחבורה וייצור אנרגיה התייעלות מאוד גדולה.

דני רבינוביץ: אבל בגדול, זה יביא לנו הרבה יותר תועלת.

דני רבינוביץ: לבסוף, ישראל חייבת להפסיק להתייחס לחובות הקיצוץ העתידיות שלה כאל גזרה של הגויים, אלא להיפך.

דני רבינוביץ: היא צריכה להתייחס אליה כאל הזדמנות לקפיצה באיכות החיים שלנו.

דני רבינוביץ: זה יוריד זיהום אוויר מקומי, זה יחסוך כסף בגלל חיסכון בהתייעלות באנרגיה.

דני רבינוביץ: זה יזניק את המחקר והפיתוח, זה יפתח שווקים לטכנולוגיה ישראלית.

דני רבינוביץ: זה דבר טוב, זה לא גזירה.

דני רבינוביץ: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: ציפי איסר איציק מנכ"ל אדם טבע ודין, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לארגון על שעזרו לי בגיבוש הצעת החוק, במיוחד לעו"ד תמי גנות שנחבאת אל הכלים שם בסוף.

ציפי איסר איציק: קודם כל, תודה.

ציפי איסר איציק: אני כמובן מברכת על הדיון הזה, ועל היוזמה להגיש הצעת חוק בנושא הזה.

ציפי איסר איציק: אני כמובן מודה על כך שהצטרפת אלינו לנסיעה, ובאמת היית שותף לכל התהליך המרתק שהיה בבאלי.

ציפי איסר איציק: העובדה שהיינו חלק מהמשלחת הישראלית, נתנה אפשרות לארגונים הסביבתיים בתוך המשלחת להיכנס ממש לתוך אולם הדיונים של המדינות שניהלו את המשא ומתן לגבי "מפת הדרכים" של באלי.

ציפי איסר איציק: זו היתה חוויה מרתקת, כי אפשר היה ממש לראות איך התהליך הזה קורה, ואיך אנחנו רוקמים את ההסכם של המחר, ואת מה שהולך להחליף את "פרוטוקול קיוטו", והולך להיחתם בעוד שנתיים בקופנהגן.

ציפי איסר איציק: בסופו של דבר, "מפת הדרכים" של באלי הוא מסמך שהוא תוצאה של משא ומתן.

אופיר פינס-פז: האם את יכולה לעדכן אותנו על הנייר המסכם?

ציפי איסר איציק: זה מה שאני רוצה להגיד.

ציפי איסר איציק: בסופו של דבר, המסמך שגובש - הוא לא נחתם, הוא הוצהר בסופו של דבר על ידי יושב ראש הוועדה – הוא מסמך שלא נכנסו בו בצורה מפורשת היעדים.

ציפי איסר איציק: אבל, היעדים שהיו בהתחלה וירדו, הם יעדים שמדברים על כך שעד שנת 2050 תהיה הפחתה בפליטת גזי החממה של 50%, וההתייחסות היא לכלל מדינות העולם, לא רק למדינות מפותחות.

ציפי איסר איציק: הדבר השני היה ונשמט - ואני מסייגת את זה, תיכף אני אסביר איפה זה כן מופיע - עד שנת 2020 הפחתה שבשיעור של בין 25% ל-40% ביחס לקו בסיס של 1990 למדינות המפותחות.

ציפי איסר איציק: כשמדובר במדינות המפותחות, בטיוטא שהיתה לפחות, לא היתה הגבלה רק למדינות המפותחות על-פי "פרוטוקול קיוטו".

ציפי איסר איציק: המשמעות המשפטית לפי עמדתנו היא שמדינת ישראל תהיה מדינה מפותחת, זה הרי ברור לכולם.

ציפי איסר איציק: כשהיא מצטרפת היום ל-OECD, ומצהירה על עצמה כמדינה מודרנית, היא תהיה מדינה מפותחת.

ציפי איסר איציק: זה אומר שעד שנת 2020 לפי הערכה שלנו, בקופנהגן ישראל תהיה מחויבת כמדינה מפותחת, והיעדים שמדובר בהם הם 25% עד 40%.

ציפי איסר איציק: לכן, הצעת החוק שהיושב ראש הניח בהחלט תואמת את מה שאנחנו מצפים שיושת על ישראל במסגרת התהליך הבין-לאומי.

ציפי איסר איציק: בסופו של דבר, המספרים האלה לא נמצאים בצורה מפורשת כתוצאה מלחץ שהיה בעיקר מכיוון ארצות הברית ושותפיה שם.

ציפי איסר איציק: אבל, יש הפניה למספרים האלה שנמצאים בדוח המדעי הרביעי של מדעני האקלים.

ציפי איסר איציק: כלומר, המספרים האלה נמצאים.

ציפי איסר איציק: "מפת הדרכים" של באלי מפנה למסמך הזה, ולכן צריך להיות ברור לכולם לאן אנחנו הולכים.

ציפי איסר איציק: אנחנו הולכים לשנת 2050 עם הפחתה של לפחות של 50%, של כלל מדינות העולם.

ציפי איסר איציק: ישראל תהיה שותפה כמובן לתהליך הזה.

ציפי איסר איציק: כמובן שיעד ביניים של 25% עד 40% ל-2020.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שכולנו נזכה לראות את ה-50% ב-2050.

ציפי איסר איציק: אנחנו חייבים לראות את זה, כי לפי מה שאומרים מדעני האקלים - אני לא מדענית, אבל אני מאוד מאמינה להם, הם קיבלו פרס נובל - הם אומרים שכולנו לא נהיה כאן אם זה לא יקרה.

ציפי איסר איציק: ישנה כמובן תוכנית פעולה להיכנס לתהליך הידברות כדי שבשנת 2009 למדינות יהיו כבר יעדים ברורים.

ציפי איסר איציק: ב-2009 אין ספק שכבר יהיו יעדים ברורים שיוסכמו על כלל המדינות שיחתמו על האמנה.

ציפי איסר איציק: יש התייחסות לכך שהיעדים האלה יושגו באמצעות שינוי טכנולוגי.

ציפי איסר איציק: כלומר, חייבים לפתח את הטכנולוגיות בנושא, ואני מצטרפת למה שנאמר כאן קודם בהקשר של השפעה במדע, ופיתוח טכנולוגי.

ציפי איסר איציק: ישראל יש לה, וצריך להיות לה, ורצוי שיהיה לה חלק בתהליך הזה.

ציפי איסר איציק: נשיא המדינה אמר שאנחנו צריכים להוביל את התהליך הזה בעולם, ואני מצטרפת בברכה לדברים האלה.

ציפי איסר איציק: כמובן שגם מדובר שם על דברים שקשורים לשיתופי פעולה: סחר בפליטות, תמריצים כלכליים, וכמובן נושא הפחתת כריתת היערות שגם מוזכר שם.

ציפי איסר איציק: יש התייחסות להקמת קרן של התאמה, הסתגלות, שמטרתה לסייע למדינות העלולות להיפגע כתוצאה ממשבר האקלים, וזה כמובן חשוב.

אופיר פינס-פז: הנושא הזה כל כך מורכב.

אופיר פינס-פז: יש עכשיו למשל סיפור מאוד קשה לגבי נושא התירס שקשור לדלק ביולוגי שהוא תחליף.

אופיר פינס-פז: מחירי התירס עולים עכשיו כתוצאה מהשינוי בעניין הזה, והרבה מאוד חקלאים עברו ועוברים לגידול תירס, ועוד יעברו בגדול.

אופיר פינס-פז: זה יהיה על חשבון ירקות אחרים.

אופיר פינס-פז: יש פה עניין חקלאי מאוד מאוד קשה, וזה גם יגיע אלינו.

אופיר פינס-פז: העולם עובר לתירס, כי תירס עושה יותר כסף מכל ירק אחר.

אופיר פינס-פז: מילא שנוכל הרבה תירס - אגב, לא בטוח שנאכל הרבה תירס - השאלה, היא מה נאכל.

אופיר פינס-פז: זו שאלה שמתחבטים בה היום בהרבה מקומות בעולם.

ציפי איסר איציק: מדברים היום על הדור השני של הדלקים הביולוגיים שהם לאו דווקא מגידולים חקלאיים שמגדלים אותם במיוחד לזה, אלא דווקא מהפסולת החקלאית.

ציפי איסר איציק: זה אולי כיוון שצריך יותר לחשוב עליו, ולפתח אותו.

אופיר פינס-פז: גם בארץ יש כבר פרויקטים של משרד החקלאות שנתן כסף למיזמים של דלק ביולוגי מפסולת חקלאית.

אופיר פינס-פז: אני יודע שיש כבר אפילו שתי חברות ישראליות שעוסקות בזה.

ציפי איסר איציק: אני רוצה להדגיש את הצד הישראלי של הנושא.

ציפי איסר איציק: אדם טבע ודין כמובן פועלת ורואה את המשק הישראלי ואת מדינת ישראל כזירת הפעולה שלה.

ציפי איסר איציק: אני כמובן מברכת על מה שאמרו פה פרופ' דני רבינוביץ וחבר הכנסת דב חנין בהיבטים הבין-לאומיים.

ציפי איסר איציק: מלבד העובדה שישראל תהיה חייבת, אנחנו חושבים שכדאי לישראל להתחיל כבר היום להיכנס למהלך מזורז, אינטנסיבי, מקצועי, ורציני של בניית תוכנית לאומית.

ציפי איסר איציק: יש עוד הרבה מה לעשות גם במשק הפסולת.

ציפי איסר איציק: הדיבורים על שריפה כמובן אין להם מקום בעולם שבו אנחנו רוצים לאמץ לעצמנו מדיניות של הפחתת פליטה גזי חממה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: יורם רונדשטיין מהמשרד לתשתיות לאומיות, בבקשה.

יורם רונדשטיין: גם אני הייתי בבאלי.

יורם רונדשטיין: ברור שישראל תצטרך לקחת על עצמה מחויבות במסגרת המאבק העולמי.

יורם רונדשטיין: משרד התשתיות הלאומית רואה עצמו מחויב למאבק בהתחממות כדור הארץ.

יורם רונדשטיין: במסגרת זאת, למרות שהוא בונה גם תחנה פחמית, הוא פועל לחדירה מסיבית של הגז הטבעי למשק החשמל, כך שנפחית את שיעור ייצור החשמל בפחם מכ-70% כיום, ל-50% בסוף העשור הבא.

אופיר פינס-פז: האם התחנה הפחמית באשקלון היא דבר שהוא בלתי נמנע?

אופיר פינס-פז: האם זה הכרח יגונה, או מה?

יורם רונדשטיין: אנחנו צריכים להסתכל על מכלול המצב של ישראל מבחינת משק האנרגיה.

יורם רונדשטיין: למרות שיש לנו מספר מקורות גז טבעי סמוכים לחוף ישראל כמו שדה אחד מול אשקלון, שדה נוסף של "בריטיש גז" שכרגע לא ידוע מה המצב, וגם נקבל גז ממצרים.

יורם רונדשטיין: הבעיה היא שגז הוא מוצר שאי אפשר לאגור אותו.

יורם רונדשטיין: הוא מגיע ממקורות לא הכי בטוחים.

יורם רונדשטיין: אני מניח שלכולם ברור שאנחנו לא רוצים לשים את יהבנו במשק החשמל על ספק כמו מצרים.

יורם רונדשטיין: בנוסף לזה, זה מגיע בצינור.

אופיר פינס-פז: אני מבקש להירגע, נאמרו כבר יותר מידיי אמירות ממשלתיות בנושא מצרים לפני הביקור של ברק מחר במצרים.

אופיר פינס-פז: זו הערה שבעיקר מכוונות לחברנו ממשרד החוץ.

יורם רונדשטיין: הגז מגיע בשני צינורות, והצינורות האלה פגיעים לתקלה או לחבלה.

יורם רונדשטיין: ולכן, חייבים שיהיו לנו גם בסיס לייצור חשמל באמצעות דלק חלופי.

יורם רונדשטיין: לכן, התקבלה החלטה אסטרטגית שאנחנו לא נרד מ-50% בפחם.

יורם רונדשטיין: כרגע אנחנו עושים מאמץ.

אופיר פינס-פז: כמה אנחנו היום בפחם?

יורם רונדשטיין: היום 70%.

אופיר פינס-פז: בשביל זה צריך לבנות את התחנה הפחמית באשקלון?

אופיר פינס-פז: אנחנו ב-70%.

יורם רונדשטיין: נכון, אבל יש גם גידול בביקושים לחשמל.

יורם רונדשטיין: עד סוף העשור אנחנו נרד ב-50%.

יורם רונדשטיין: גם כשנצטרך להשתמש בפחם, אנחנו שואפים שזה יהיה בטכנולוגיה של פחם נקי.

יורם רונדשטיין: התחנה הבאה מסוג טכנולוגיה שנקראת על קריטי, היא יותר יעילה ולכן גם מזהמת פחות.

אופיר פינס-פז: האם באופן משמעותי?

יורם רונדשטיין: באופן די משמעותי.

יורם רונדשטיין: בעתיד אנחנו בוחנים גם מה שנקראCLEAN COAL TECHNOLOGY.

יורם רונדשטיין: זאת אומרת, הפיכת הפחם לגז במתקנים.

יורם רונדשטיין: ברגע שהטכנולוגיה הזאת תבשיל אנחנו לא נשרוף פחם כמו שהוא, אלא נהפוך אותו לגז ונשרוף אותו.

יורם רונדשטיין: בנוסף, משרד התשתיות הלאומיות הציב יעד של שילוב אנרגיות מתחדשות כמו אנרגית שמש, ואנרגית רוח, כך שעד סוף העשור הבא 10% מייצור החשמל התבסס באנרגיות נקיות.

אופיר פינס-פז: בעקבות העובדה שהייתם רחוקים מאוד מהיעדים שקבעתם לכם בהקשר הזה, אני החלטתי לא לסמוך על החלטות הממשלה.

אופיר פינס-פז: גם בעניין הזה אנחנו נחוקק יעדים מסודרים לגבי אנרגיות חלופיות או מתחלפות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להזכיר לך שכאשר השר היה, היעד היה על 10% ב-2020.

אופיר פינס-פז: אתם קבעתם יעד ל-2007 – 2%.

אופיר פינס-פז: אנחנו ב-0.2%, אנחנו ב-10% מהיעד.

אופיר פינס-פז: עכשיו זה יהיה חוק, ואני מקווה שזה יעבור.

אופיר פינס-פז: אני גם רוצה להזכיר לך ששר התשתיות התחייב שבתוך שלושה חודשים תציגו תוכנית עבודה איך מגיעים ליעדים.

אופיר פינס-פז: אנחנו נחזור אליכם בתוך שלושה חודשים.

יורם רונדשטיין: הוזכר פה קצב הגידול המהיר בביקושים לחשמל.

יורם רונדשטיין: גם פה אנחנו סבורים שאי אפשר לרוץ כל הזמן אחרי הביקושים האלה, ולבנות יותר ויותר תחנות כוח, אלא צריך לעשות מאמץ רציני מאוד להפחית את הביקושים.

יורם רונדשטיין: גם פה יש לנו יעדים שאפתניים.

יורם רונדשטיין: אנחנו מקווים שבאמצעות תקינה, תמריצים ומעבר לטכנולוגיות יותר נקיות, נצליח לעמוד גם ביעדים של מיתון הביקושים לחשמל, וכך נצטרך לבנות פחות תחנות כוח.

יורם רונדשטיין: בקשר לטכנולוגיות המתקדמות שישראל יכולה לתרום – לפחות, בתחום אנרגית השמש יש טכנולוגיה ישראלית שלצערנו כרגע מיושמת רק בחו"ל.

יורם רונדשטיין: כבר הוצאנו שני מכרזים לתחנות כוח סולאריות, ואנחנו מקווים שזה ייושם במשק החשמל הישראלי.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: גיל יעקב מנכ"ל מגמה ירוקה, בבקשה.

יעקב גיל: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

יעקב גיל: היוזמה לדיון היא מאוד מבורכת.

יעקב גיל: ההצטרפות שלך למשלחת היתה מאוד משמעותית.

יעקב גיל: כולנו למדנו שיעור או שניים בביקור בבאלי.

יעקב גיל: לאור הדיון שמתפתח כאן חשוב לי לציין שמעבר לסיכונים של מדינת ישראל בתחום התחממות גלובאלית מההיבט של מדבור, בעיות של אספקת מים, זרם של פליטים שצפוי כנראה מאפריקה, והצפה של קו החוף, יש כאן הזדמנות אדירה.

יעקב גיל: אנחנו נמצאים באיזושהי נקודת צומת – האם אנחנו בוחרים ביוזמה, או שאנחנו בוחרים באיזושהי היסחפות עם הזרם בצורה איטית ואולי אפילו הזרם ישטוף איתנו בסוף.

יעקב גיל: היוזמה מתבטאת בכמה מישורים, כמו שראינו בדוגמאות אחרות בעולם ובמדינות אחרות.

יעקב גיל: למשל, יוזמה של משרד התשתיות.

יעקב גיל: האם משרד התשתיות ייסחב אחרי חברת חשמל בתוכניות שהוא מציג בנושא בפניו בנושא פיתוח משק האנרגיה, בעיקר בנייה של תחנת פחם?

יעקב גיל: או לגלות יוזמה בתחום חיסכון באנרגיה, בתחום קידום אמיתי של אנרגיות מתחדשות – לא תקוות.

יעקב גיל: יש פה גם פוטנציאל כלכלי אדיר.

יעקב גיל: אינדיקציה מהתקופה האחרונה - בקונגרס האמריקאי עבר את כל שלבי החקיקה חוק האנרגיה, והוא ממתין רק לאישור הנשיא.

יעקב גיל: הוא אושר.

אופיר פינס-פז: אלו חברי קונגרס הגישו אותו?

יעקב גיל: אני לא זוכר.

אופיר פינס-פז: ראיתי עכשיו את החוק של ליברמן וורנר.

אופיר פינס-פז: זוהי הצעת חוק אסטרטגית יוצאת מהכלל.

יעקב גיל: בהחלט.

יעקב גיל: בחוק האנרגיה מוקצים מאה מיליון דולר לפרויקטים בשיתוף פעולה אמריקאי-ישראלי בתחום האנרגיה.

יעקב גיל: כלומר, יש כאן פוטנציאל כלכלי אדיר, וזה רק דוגמה למשהו שהתחיל עכשיו ועם ההתגבשות של כל המנגנון של פוסט באלי-קופנה

יעקב גיל: גן – כל ההסכמים שיבואו אחר כך.

יעקב גיל: למעשה, יש כאן מגמה של שינוי כלכלי.

יעקב גיל: אם ישראל מחליטה לקפוץ על העגלה, היא יכולה להרוויח מזה בצורה אדירה.

יעקב גיל: אנחנו יכולים להמשיך לדבר על העלויות הגדולות שיהיו למשק בהסבת התחבורה ושינוי משק האנרגיה.

יעקב גיל: אבל, באותה נשימה אנחנו צריכים לדבר על התועלות הכלכליות.

יעקב גיל: אני קורא לכל המשרדים שנוגעים בדבר, כולל משרד התשתיות, כמובן גם המשרד להגנת הסביבה, משרד האוצר, משרד החוץ, לבחון גם את הפוטנציאל הכלכלי שיש בתהליך הזה.

יעקב גיל: אם אנחנו נהיה שם, ונהיה דומיננטיים יש לנו מה להרוויח.

יעקב גיל: הזכרתם קודם שאנחנו לא חברים באף קבוצה של מדינות בעלות אינטרס.

יעקב גיל: אבל, למעשה יש היום הרבה מאוד מדינות שהתאגדו.

יעקב גיל: למשל, היתה שם התאגדות של האיים הטרופיים באוקיינוס השקט שעומדים להיות מוצפים.

יעקב גיל: הם התאגדו ואמרו שהם הולכים להיפגע בנושא הזה.

יעקב גיל: באותה מידה, גם אנחנו יכולים להתאגד עם מדינות אחרות שהן בסכנת מדבור.

אופיר פינס-פז: אני הצעתי על דעתי - לא קיבלתי אישור על זה מראש הממשלה - למשל לשר הגנת הסביבה האינדונזי שעמד בראש הוועידה ולאחרים, לשקול להכין קבוצת מדינות שלישית, כי זה שתי קבוצות בלבד, זה משהו שהוא גם לא עושה שכל.

אופיר פינס-פז: העולם מתחלק ליותר משתי קבוצות באופן אמיתי.

אופיר פינס-פז: לכן, אנחנו גם נמצאים במקום שהוא לא לנו.

אופיר פינס-פז: לדעתי, יש כמה עשרות מדינות שנמצאות היום בקטגוריות המתפתחות, בו בזמן שהם לא ממש מפותחות ברמה האירופאית, אבל הן בוודאי יכולות לקחת על עצמן לא מעט הגבלות וכדו'.

אופיר פינס-פז: הרעיון של הקמת קבוצת מדינות שלישית, הוא לא רעיון שנתקלתי בהתנגדות אליו מגורמים בכירים.

אופיר פינס-פז: זה דבר שמשרד החוץ או המשרד להגנת הסביבה יכולים לייצר.

אופיר פינס-פז: זה קשור למקומות כמו מקסיקו, ברזיל, למדינות המתפתחות דרום אמריקה שנמצאות במקום שלנו.

אופיר פינס-פז: צריך לייצר שיתוף פעולה בין-מדינתי ולראות האם זה עושה שכל, האם זה הולך או לא גם מבחינת פולין 2008, גם מבחינת קופנהגן 2009.

אופיר פינס-פז: אלו דברים ששווה לבחון אותם, כי אני רוצה להזהיר ממציאות שבה נקבע יעדים או ייקבעו לנו יעדים.

אופיר פינס-פז: אני הייתי שותף לאיזושהי סדנא שהיתה שם על USCAP - המגבלות של ארצות הברית, שזה מיזם משותף של NGO ושל העסקים הגדולים של אמריקה.

אופיר פינס-פז: אני שאלתי את העסקים הגדולים וגם אחרים שאלו: למה אתם בתוך התהליך הזה?

אופיר פינס-פז: הם אמרו שהם בתהליך הזה כי הם יודעים שהוא בלתי נמנע, ושהם רוצים להיות שותפים ולהשפיע.

אופיר פינס-פז: אני לוקח את הדוגמה הזאת כי אני חושב שכדאי שישראל תהיה במקום בו היא יכולה להשפיע עולמית גם על התהליך כולU.

אופיר פינס-פז: היא צריכה גם לראות היכן היא נמצאת בתהליך, וכמובן לנצל את הפוטנציאל, כי כמו שאמר דני – יש פה פוטנציאל אדיר.

אופיר פינס-פז: יש לנו טכנולוגיות אדירות, אנחנו מספר שניים בעולם בהיי-טק, יש פה פוטנציאל כלכלי אדיר אם לא נמשיך לטמון את הראש בחול, ונשחק את המשחק.

אופיר פינס-פז: נהיה במשחק, ולא נחשוב שאם לא נהיה במשחק אז לא יהיה משחק.

אופיר פינס-פז: יהיה משחק, אלא שהוא יהיה בלעדנו.

אופיר פינס-פז: יקבעו לנו במקום שנהיה שותפים ליכולת לקבוע, או שלא נהיה ערוכים ומוכנים.

אופיר פינס-פז: שנת 2009 תגיע כאשר צריך לקבוע את 2012, ואם ישראל תתחיל לפעול ב-2009 היא לא תהיה מוכנה ב-2012 בשום יעד ובשום רמה, והיא אולי תסבול מענישה.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שיהיו סנקציות כלכליות ואחרות נגד מדינות שלא יעסקו בזה.

אופיר פינס-פז: זה עניין מאוד מסובך, אני ממש ממליץ למקבלי ההחלטות הראשיים בישראל להבין שזה דבר שאנחנו כבר בו בפיגור של כמה שנים טובות ברמת ההיערכות.

יעקב גיל: אחד הדברים שראינו גם בבאלי נוגע לעשייה המקומית שאפשר לעשות.

יעקב גיל: ראשי ערים מכל העולם – ואתה גם היית עד לזה בכינוסים השונים – לקחו על עצמם באופן וולונטרי יעדים להפחתה.

יעקב גיל: הם שיתפו בכך את השותפים.

יעקב גיל: הרבה פעמים זה גם נבע מלחץ של האוכלוסייה המקומית.

יעקב גיל: הם לקחו על עצמם פרויקטים מדהימים שהיו גם מאוד מועילים מבחינה כלכלית לפיתוח עירוני.

אופיר פינס-פז: הודיע לי ראש עיריית כפר-סבא שכפר סבא נכנסת לארגון הבין-לאומי.

אופיר פינס-פז: זוהי העיר הראשונה בישראל שתיכנס.

אופיר פינס-פז: יש שם 800 ערים בעולם, ולצערי אין אף עיר בישראל.

אופיר פינס-פז: כפר-סבא הולכת להיות הראשונה - מה שנקרא "חופרי מאחוריך".

אופיר פינס-פז: למי שלא יודע, חופרי הוא ראש עיריית רעננה.

יעקב גיל: יש כאן הרבה פתח ליוזמה שלנו כארגונים, לגופי נוער ולכל גוף שרוצה לפעול בנושא.

יעקב גיל: אפשר לייצר את השינוי גם מלמטה ולא רק לחכות לפוליטיקה הבין-לאומית שתתגבש ותתעצם.

יעקב גיל: ראשי ערים מכל העולם חתמו בסוף הוועידה על אמנה להפחתת 80% מהפליטות בערים עד 2050, כי 25% כבר קטן על חלק מהן.

אופיר פינס-פז: הייתם צריכים לשמוע שם את ראש עיריית דלהי שבה חיים 18 מיליון תושבים.

אופיר פינס-פז: היא הציגה תוכנית עבודה - מדובר בדברים מדהימים.

אופיר פינס-פז: היא מדווחת אחורה שהם הפחיתו מ-2000 ב-52% עד 2006.

אופיר פינס-פז: הורידו כבר ב-52% את ה-CO2, הכניסו 130 אלף מכוניות שנוסעות על גז טבעי.

אופיר פינס-פז: כל דלהי היום היא בבנייה ירוקה.

אופיר פינס-פז: חברים, אנחנו מדברים על דלהי, על הודו – זה לא להאמין.

אופיר פינס-פז: אני שואל, איפה אנחנו?

אופיר פינס-פז: יעל כהן פארן מפורום למדיניות אנרגיה, בבקשה.

יעל כהן פארן: קודם כל, אני רוצה להצטרף למברכים על הדיון החשוב הזה.

יעל כהן פארן: גם אני הייתי בבאלי, ואני לקחתי משם כמה דברים.

יעל כהן פארן: ראשית, אחד אירועי הצד הכי משמעותיים שהיו - לפחות מבחינתי – הוא של ארגון IEA (International Energy Agency).

יעל כהן פארן: הם הציגו שם ממצאים מאוד מדאיגים.

יעל כהן פארן: מעשר שנים לקיוטו ועד היום היתה עלייה של 20% בפליטות גזי החממה הגלובאליים, ובמצב עסקים כרגיל מדברים על 60% על 20-30, שזה משהו מבחינת צפי של התחממות זה רמות של ה-6 מעלות, אף אחד לא מדבר על 2.

יעל כהן פארן: תחום האנרגיה הוא התחום שהכי הכי חשוב לפעול בו.

יעל כהן פארן: נדמה לי שישראל צוינה שם במספר 5 במדינות העולם עם 71% יצור פחם לצורכי ייצור חשמל.

יעל כהן פארן: הודו אפילו היתה מתחתנו עם 69.

אופיר פינס-פז: יש מקום אחד שאנחנו מקום ראשון לחיוב, וזה בהתקנות דודי שמש.

אופיר פינס-פז: ישראל היא מקום ראשון בעולם בכמות דודי השמש על בניינים, למרות שאין חובה להתקין דודי שמש על כל הבניינים.

אופיר פינס-פז: זה רק מ-1986, ולמרות זאת אנחנו מקום ראשון בעולם.

אופיר פינס-פז: המקום השני הוא הרחק מאחורינו.

יעל כהן פארן: זה בגלל שבשנות התשעים היתה בנייה מאוד מסיבית.

יעל כהן פארן: אנחנו צריכים לקחת את הדוגמה של דודי השמש לאיך אנחנו יכולים להוביל משהו בעולם.

יעל כהן פארן: בשנות השמונים היתה כנראה איזושהי תעוזה, אבל איפה אנחנו היום?

יעל כהן פארן: עוד מעט לא נהיה מספר אחד, כנראה שקפריסין עוברת אותנו גם בזה.

יעל כהן פארן: איפה אנחנו עם אנרגיה סולארית?

יעל כהן פארן: הרי אנחנו מדינה כל כך ברוכת שמש, וברוכת רעיונות לפיתוחים טכנולוגיים.

יעל כהן פארן: בעודנו בבאלי נחתמה עסקה מאוד מאוד גדולה של "אורמת" יחד עם חברה יפנית לייצור של אחת מתחנות הכוח הגיאו-תרמיות הכי גדולות בעולם - באינדונזיה.

יעל כהן פארן: מדובר דווקא בגיאו-תרמי ולא סולארי, אבל זוהי אנרגיה נקייה, ו"אורמת" מובילה בעולם.

יעל כהן פארן: היא נכנסת לאינדונזיה כי כנראה שאין אף חברה שיכולה לעמוד בטכנולוגיה שלה.

יעל כהן פארן: בהסכם שהולך להיחתם בעוד שנתיים, ישראל יכולה וצריכה לראות את האינטרסים.

יעל כהן פארן: הפורום הישראלי לאנרגיה אינו ממומן על ידי אף חברה תעשייתית.

יעל כהן פארן: אבל, האינטרס הישראלי הטכנולוגי הוא לנגד עינינו, והאינטרס שבעולם המתפתח לא יהיו תחנות פחם אלא יהיו תחנות גיאו-תרמיות וסולאריות הוא לנגד עיני כל העולם.

יעל כהן פארן: ישראל יכולה להוביל, ויש כאן פתח.

יעל כהן פארן: אחד הדברים שעליהם מדובר בהסכם הוא העברת טכנולוגיות, ואיך לפתוח שווקים יותר בקלות, ואיך יהיו העברות של כספים מהעולם המפותח לעולם המתפתח בשביל לעודד את הטכנולוגיות האלה.

יעל כהן פארן: ישראל צריכה להיות מובילה שם.

יעל כהן פארן: משרדי הממשלה צריכים לשבת עם התעשייה שבטח נאבקת על כל מגה ואט שהיא מצליחה להקים, ולראות איפה הקשיים שלה והיכן ניתן לעזור.

יעל כהן פארן: ההסכם הזה יכול לפתוח פתח אדיר לכל הטכנולוגיה הזאת.

יעל כהן פארן: ישראל צריכה לראות איך היא משפיעה על ארצות הברית, כי ארצות הברית היא שחקן מפתח פה.

יעל כהן פארן: בלי שארצות הברית תזוז העולם לא יזוז – אין מה לעשות.

יעל כהן פארן: אנחנו ראינו את זה בדיונים הפנימיים.

אופיר פינס-פז: האם לדבר עם איפא"ק?

יעל כהן פארן: כן.

יעל כהן פארן: ה-CLIMATE ACTION ACT שבינתיים עבר בתת הוועדה בסנאט, החוק של הוורנר-ליברמן מאוד נתמך באותו מכתב שנשלח מראשי הלובי הסביבתי דב חנין וחבר הכנסת מלכיאור.

יעל כהן פארן: אני הבנתי שזה ממש עזר להעביר את החוק הזה.

יעל כהן פארן: אתם לא יודעים עד כמה יש שם חברי קונגרס וסנאט שכל מה שמעניין אותם זה ישראל, זה ממש לא ההתחממות הגלובאלית.

אופיר פינס-פז: מחר הפורום הישראלי לאנרגיה יוצא עם דוח שיצא בוועדת הכלכלה בנושא אפשרויות לשימור אנרגיה במקום התחנה הפחמית.

אופיר פינס-פז: צריך לקחת בחשבון מאוד ברצינות את זה שהתחנה הפחמית תעלה את פליטות גזי החממה של ישראל בקרוב ל-10%, אם לא יותר.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא יכולים להרשות את זה לעצמנו, ישראל צריכה לצמצם, לא להרחיב.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חנין, מה עם הצעת חוק על התחנה הפחמית?

דב חנין: בוא נעשה.

יעל כהן פארן: אפשר באמצעים מאוד פשוטים של שימור אנרגיה לצמצם את כל הצורך בה.

יעל כהן פארן: הרי התחנה הזו מוקמת בשביל מאה שעות, בשביל המזגנים בקיץ ובחורף.

יעל כהן פארן: באמצעות חקיקה על מזגנים, ובאמצעות תמריצים, אפשר לעשות דברים אחרים, ואפשר להוריד את הצורך בה לחלוטין.

אופיר פינס-פז: תודה.

ערן וידר: האם דובר על תוכנית חינוך סביבתית לנוער?

ערן וידר: יש כזה דבר, אבל לא עושים עם זה כלום.

נורית בר יוסף: פעילות בחינוך הסביבתי התקיימה לאורך השנים באופן מקומי בבתי ספר באופן די רחב.

נורית בר יוסף: מתחילת השנה הקודמת התשס"ז, אנחנו לשמחתי הרבה, עובדים בשיתוף הדוק מאוד עם המשרד להגנת הסביבה.

נורית בר יוסף: הוקמה ועדה בין-משרדית שאני חברה בה.

נורית בר יוסף: ד"ר חנה ויניק מנהלת מינהל המדע והטכנולוגיה מרכזת את זה, ושותפים בה הגופים הסביבתיים השונים שיש להם אינטרס לפעול במערכת החינוך.

נורית בר יוסף: הראייה שלנו לפיתוח בר-קיימא היא על-פי ראייה בית ספרית, חינוכית, יישובית, כאשר העבודה היא על תחומי ידע שעוסקים במדעי הסביבה, בתחום הבריאות, בתחום מדעי כדור הארץ, הנושא של משאבי טבע והשמירה או העיסוק בהם.

נורית בר יוסף: זה מביא אותנו לעולם האנרגיה, המים וכל השאר.

נורית בר יוסף: העבודה שלנו עם בתי הספר היא על-פי נושא בית ספרי שמתחיל מגן הילדים, אל בית הספר היסודי, אל חטיבות הביניים, ואל החטיבות העליונות, בראייה בית ספרית, ובראייה יישובית.

נורית בר יוסף: הרעיון הוא שזה לא עוד מקצוע, אלא זאת סוגיה חינוכית כבדה, רחבה ומורכבת, כאשר המטרה הרצינית שלה היא להכשיר את החבר'ה הצעירים בתוך המערכת להיות אזרחים פעילים ושותפים ותורמים למדינה, ומודעים לבעיות ולסוגיות הללו, כאשר אנחנו מאוד מאוד מעודדים את התלמידים.

אופיר פינס-פז: למה אי אפשר לחשוב בראייה מאוד שונה, ודווקא כן להפוך את זה למקצוע, וכן להיבחן על זה לבגרות, וכן להכשיר את זה כמקצוע?

נורית בר יוסף: יש מקצועות שנלמדים לבגרות בתחום הזה.

נורית בר יוסף: יש לנו שלל גדול של מקצועות ואנחנו נבחנים בכל מקצוע, ולא תמיד מצליחים בו.

נורית בר יוסף: המשמעות של יצירת מקצוע, זה מורה אחד מלמד את זה, ואנחנו לא משיגים את האחריות המאוד רצינית שמתפתחת.

נורית בר יוסף: אנחנו באמצעו של תהליך, מכיוון שכשיש צוות בית ספרי שלוקח על עצמו את האחריות על כל התחומים והפעילות החינוכית, כולל מחנכי הכיתות, האפקט של העבודה החינוכית בתחום הזה והמשמעות של חינוך לאחריות ולהתנהגות אחראית שמתבססת על ידע ותובנות, הוא מאוד מאוד משמעותי.

נורית בר יוסף: לכן, זה לא עוד מקצוע כי יש מקצועות כאלה שנבחנים בהם, אלא זוהי תוספת מאוד משמעותית של התנהלות מערכתית.

אופיר פינס-פז: איך זה עובד בבתי הספר?

ציפי רון: זה עובד על בסיס וולונטארי של בתי הספר.

נורית בר יוסף: אנחנו לא על בסיס וולונטארי.

נורית בר יוסף: אנחנו קובעים היקף של שעות, של תשתית ארגונית לעניין של סדר גודל של בין 30 ל-50 שעות שנתיות שזה כמו מקצוע.

אופיר פינס-פז: מה כתוב לילד במערכת השעות?

נורית בר יוסף: במערכת השעות יש לו נושא שנקרא חינוך לפיתוח בר-קיימא.

נורית בר יוסף: יש לו נושא, ומוקדשות לו שעות, ממדע וטכנולוגיה, מגיאוגרפיה, מחינוך חברתי של"ח וכל השיתוף איתם, עבודה של מחנכי הכיתות בשיעורי מחנך בנושאים שעולים - כל השעות האלה לנושא אחד.

אופיר פינס-פז: האם יש על זה בחינות, האם עובדים על זה לבגרות?

נורית בר יוסף: הנושאים של החינוך הסביבתי נמצאים היום בתוך מבחני המיצ"ב, הם נמצאים מהשנה הזאת באופן רחב גם בכיתה ה', גם בכיתה ח'.

נורית בר יוסף: יש לזה נושא שנבחנים בו לבגרות, ואנחנו מאוד רוצים שהמודעות והחשיבות של העניין תתפתח מעבר לקבלת ציון על זה בתעודה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: נציגת, קרן הקיימת בבקשה.

30555: דווקא תנועות הנוער שנמצאות כאן: "בני עקיבא", "תנועות המושבים", נוער "צמרת", עובדים איתנו בנושא מעורבות נוער בשמירה על איכות הסביבה, אבל סביב פרויקטים.

30555: אנחנו מאמינים שילד שעושה ונוער שעושה, מפנימים את הנושא יותר.

30555: אני אמנה כמה פרויקטים.

30555: אנחנו שותפים ליום בדיקות המים הבין-לאומי בשיתוף הארגון האמריקאי.

30555: בני נוער יוצאים ובודקים מים במבחנות, לומדים על נושא המים ואיך לשמור על נושא איכות המים.

30555: הם יוצאים לעבוד ביערות הקרן הקיימת, בפריצת שבילים, בעבודת שיקום, צביעת מתקנים, עצים, אימוץ אתרים, ימי ניקיון ביערות.

30555: יש מנהיגות צעירה בקהילה שנקראת מצ"ב של תנועות הנוער.

אופיר פינס-פז: כמה בני נוער אתם מעסיקים בשנה בפעילויות שלכם?

30555: 200 אלף בשנה מהחינוך הבלתי פורמאלי.

אופיר פינס-פז: כמה עצים אתם נוטעים בשנה?

אופיר פינס-פז: למשל, אני הצעתי עוד הצעת חוק שבמסגרת בזבוז הכספים בחגיגות ה-60, נשקיע לפחות חלק מהכסף בייעור, ובאיזושהי מתנה שהמדינה תיתן לסביבה, אגב באמצעות הקרן הקיימת.

30555: אבל, זו שנת שמיטה.

אופיר פינס-פז: אני יודע שזו שנת שמיטה, לכן קבעתי שההחלטה תהיה במסגרת שנות ה-60, אבל הנטיעות תעשנה במסגרת של שלוש שנים.

ישי שכטר: גם אני הייתי במשלחת, וגם התרשמתי כמוך מעוצמת האירוע העולמי ומהתארגנות - אני לא בטוח עד כמה אופטימי חזרתי מהדבר הזה.

ישי שכטר: בכל מקרה, נושא היער הוא נושא נישה שהקרן הקיימת מופקדת עליו ואני רוצה להתייחס אליו בכמה משפטים.

ישי שכטר: הנושא הזה קיבל משמעות של 20%.

ישי שכטר: נושא הפתרון העולמי תלוי ביער, בעיקר במניעת כריתת יערות ובתוספת יערות.

ישי שכטר: אני לא חושב שישראל היא כזה שחקן גדול בנושא ייעור עולמי וכריתה.

ישי שכטר: אבל, לנו חשוב להבין את משמעות היער.

ישי שכטר: סיפור היער הוא הדבר היחיד שמרפא את הבעיה.

ישי שכטר: כלומר, העצים יודעים לקלוט את הבעיה שכבר כרתה, להבדיל מדברים אחרים שהם הפחתות.

ישי שכטר: הנושא הזה קיבל הרבה משמעות.

ישי שכטר: לישראל היתה בולטות מיוחדת - ואנחנו מכירים את הבולטות שלנו לא רק משם - בנושא ייעור מדברי.

ישי שכטר: בגלל נושא המדבור שהוא אחת הבעיות הגדולות, ישראל יושבת בנישה שיצרה לעצמה איזושהי ידע שהוא גם נרכש הרבה שנים, גם נעשה בו הרבה מעקבים.

ישי שכטר: למשל, יער יתיר הוא אחת ההפתעות הגדולות שלנו ביכולת קליטת הפחמן שלו שהיא דומה לקליטת פחמן של יערות אירופה הרבה יותר גדולים, כי הוא קולט גם בחורף.

ישי שכטר: כאשר יערות אחרים בתרדמה, היערות שלנו קולטים.

ישי שכטר: זה מגובה כמובן במחקרים ובתחנת ניתור.

אופיר פינס-פז: מה הסטטיסטיקה לגבי קליטה של עץ?

ישי שכטר: עץ שלנו קולט סדר גודל של 0.7 טון לכל מהלך חייו.

ישי שכטר: זה לא הרבה כשמדברים אולי על עץ אחד, אבל כשמדברים על הרבה עצים זה הרבה.

אופיר פינס-פז: כמה עצים יש היום בישראל בהערכה גסה?

ישי שכטר: בהערכה, אנחנו מדברים על בערך 800 אלף דונם יער, ובוא נניח 100 ממוצע לדונם - זה סדרי גודל שיש לנו בישראל, לא כולל חורש טבעי, ושמורות טבע, שזה כמובן סיפור נוסף.

ישי שכטר: אני מייצג את הקרן הקיימת.

ישי שכטר: אני לא יודע מה קורה במקומות אחרים, אני מניח שזה כפול.

ישי שכטר: עצים זה הדבר שקולט הטוב ביותר, ודווקא לעשביה ודברים כאלה אין כל כך משמעות מבחינת קליטות, כי הם פולטים את זה חזרה.

ישי שכטר: בכל מקרה, ישראל צברה מעמד, וגם מפגישות שערכנו שם עם גורמים מקבילים לנו, בעניין הזה דווקא יש לנו קואליציה.

ישי שכטר: קק"ל כן מחזיקה איזושהי קואליציה עם מדינות של ייעור מדברי, ויש מקום לידע שלנו, וחזרנו עם זה עם דוח להנהלה אצלנו.

ישי שכטר: אני אסיים בשני דברים אופרטיביים שקק"ל מעוניינת להיכנס שהם גם תואמים את הדוח שראיתי שאדוני היושב ראש הגיש לכנסת.

ישי שכטר: ראשית, בנושא ייעור עירוני.

ישי שכטר: הנושא הזה של רשויות מוניציפאליות וייעור עירוני בכלל – לעצים במגזר העירוני יש משמעות גם בקליטות פחמן.

ישי שכטר: הרי העצים הם מושקים, ואם הנתון של 0.7 טון על עץ ביער, הוא שונה לחלוטין מעץ מושקה שגדל לפחות פי שניים בעיר.

ישי שכטר: עץ בעיר הוא מושקה, והוא יכול להיות מושקה מנגר עירוני שאחרת היה רץ ומעמיס על הנגר.

ישי שכטר: המשמעות היא שהוא גדל יותר מהר, והוא יכול לקלוט פי שניים במהלך חייו מבחינת פחמן, לכן ההתייחסות שלו שווה הרבה יותר בנושא ייעור עירוני.

ישי שכטר: לנושא ייעור עירוני עוד היבט בהיבט הפחתת טמפרטורה עירונית.

אופיר פינס-פז: אגב, גם פה הצעתי הצעת חוק שאני לא בטוח שיקבלו אותה עכשיו, שעל כל עץ שכורתים יצטרכו לנטוע אחד.

אופיר פינס-פז: אם יאשרו לי את הצעת החוק, בחוק הסופי יהיה כתוב עשר.

ישי שכטר: אנחנו כמובן מברכים על ההצעה.

אופיר פינס-פז: אתם צריכים לתמוך בה, לעודד אותה, ולדחוף אותה.

אופיר פינס-פז: אני מצפה לקמפיין חובק זרועות של הקרן הקיימת לקידום החוק.

ישי שכטר: אני מתחייב בשם הנהלת קק"ל אם אני אצטרך.

ישי שכטר: בנושא ייעור עירוני - יתכן וצריך איזושהי חקיקה.

ישי שכטר: עץ בעיר הוא גם מוריד טמפרטורה, והוא לא רק בנושא של קליטת פחמן.

ישי שכטר: התחילו להיות גם על זה הרבה דיבורים בקואליציות היותר מדעיות בעולם.

ישי שכטר: הבעיה בארץ היא שהצפיפות העירונית מאוד מקשה על נטיעת עצים.

ישי שכטר: מבדיקות ראשוניות שעשינו, קודם לזה בצד ימין של המדרכה תשתיות בזק, צד שמאל תשתיות חברת חשמל, באמצע הכבלים.

ישי שכטר: אם נושא הייעור העירוני לא ייכנס בחקיקה בחלק, אז יהיה בעצם איזושהי ייעור משני, וחבל כי זו הזדמנות כן להכניס את זה.

ישי שכטר: אני שמח על ההתייחסות לרשויות העירוניות והמוניציפאליות, אבל ייתכן שזה מצריך איזושהי עריכה בנושא של חקיקה ממש, לפחות בשכונות חדשות שנבנות, שתשתיות עצים לא פחות חשובות מבזק, מכבלים, מחברת חשמל.

ישי שכטר: היום לפתוח מדרכה בעיר אם זה כבר אפשרי - אחרי שעברת את מהנדס העיר ואת הוועדה הרלוונטית - זה עניין של כעשרת אלפים דולר לבור לכל עץ כדי להיכנס לתוך התשתיות.

ישי שכטר: אם לא נפעל היום בתשתיות חדשות להשאיר מקום לנושא של ייעור עירוני, אנחנו פשוט את העתיד משאירים באותה בעיה.

אופיר פינס-פז: אנחנו כורתים את הענף שעליו אנחנו יושבים עליו תרתי משמע.

ישי שכטר: אנחנו לא מייצרים את הענף שלא נוכל לכרות אותו, וזה חבל.

ישי שכטר: השנה היא שנת שמיטה ואנחנו לא נוטעים.

ישי שכטר: בשנה הבאה הקרן הקיימת תצא עם - - -

אופיר פינס-פז: השנה שנת שמיטה, עם כל הכבוד מי אוסר עליכם לנטוע?

ישי שכטר: הקרן הקיימת כגוף קיבלה החלטה.

אופיר פינס-פז: היא קיבלה החלטה.

אופיר פינס-פז: האם מישהו אמר לכם לא לנטוע?

אופיר פינס-פז: האם יש חוק במדינה?

אופיר פינס-פז: האם אתם עובדים ברבנות?

אופיר פינס-פז: מספיק כבר עם הדברים האלה.

אופיר פינס-פז: האם אתה הרב הראשי לישראל?

אופיר פינס-פז: מספיק כבר עם הדברים האלה, כולם עובדים פה כאילו פה מדינת הלכה.

אופיר פינס-פז: זה לא מדינת הלכה, תתעוררו.

ישי שכטר: קרן קיימת קיבלה החלטה, אבל הבשורה הטובה - - -

אופיר פינס-פז: החלטה רעה מאוד.

ישי שכטר: אבל, הבשורה הטובה - בשנה הבאה הקרן הקיימת תצא עם איזשהו מבצע של עץ לכל תושב.

ישי שכטר: ניתנה הנחיה למשתלות.

אופיר פינס-פז: האם אתה יודע שחצי מהציבור הדתי לא מקבל את נושא שנת שמיטה כפשוטו?

אופיר פינס-פז: מאיפה הקרן הקיימת הולכת למקומות ההזויים האלה?

30555: רק על היער שנשרף במלחמת לבנון, קיבלנו היתר לנטוע.

אופיר פינס-פז: ברוך השם שעל זה קיבלתם, נו באמת.

ליעד טויטו: אני מהמכינה הקדם צבאית בנגב.

ליעד טויטו: נושא הסביבה צריך להיות נושא חובה לבגרות בדיוק כמו מתמטיקה והיסטוריה.

ליעד טויטו: התחלתם את הישיבה באמירה שאנחנו הנוער, ואנחנו אלה שנשנה, ואני מסכימה עם זה.

ליעד טויטו: אבל, תנו לנו את הכלים לשנות, תנו לנו את מקצוע החובה הזה שהוא לימודי סביבה.

ליעד טויטו: תנו את זה לבגרות חובה כמו היסטוריה ומתמטיקה, לא בקטע של מגמה ומי שרוצה.

ליעד טויטו: זה לא פחות חשוב.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: יותם עירוני, אנליסט קרן אלטשולר שחם, בבקשה.

יותם עירוני: בעבודה היום יומית שלי אני בוחן השקעות בחברות שכלל עיסוקן הוא יצור מוצרים ושירותים שמפחיתים את הלחץ על המערכת האקולוגית.

יותם עירוני: בבחינת ההשקעות האלה נמדדת כל חברה לגופה בשאלות כמו, האם יש פוטנציאל להרוויח או לא, האם ההנהלה טובה או לא.

יותם עירוני: יש מכלול של גורמים שצריך לשקול, ובסופו של דבר מגיעים בדרך כלל למסקנות שונות.

יותם עירוני: אם בוחנים את הנושא ברמה מדינית הוא הרבה יותר פשוט.

יותם עירוני: ההשקעה היא בוודאות משתלמת, במיוחד במדינה שהכלכלה שלה כל כך מושתתת על הון אנושי.

יותם עירוני: אנחנו בקלות נוכל להגיע למצב שהון אנושי חזק יותר יברח ממקומות מזוהמים למקומות נקיים יותר.

יותם עירוני: אנחנו נרצה לגדל את הילדים שלנו במקומות נקיים יותר, לנשום אוויר נקי יותר.

יותם עירוני: אם זה לא יהיה פה, אז ההון האנושי המועדף ייקח את הרגליים וילך למקום אחר.

יותם עירוני: או שנהיה אופטימי ואם פה יהיה יותר נקי, ויותר נעים, ונוכל למשוך לפה הרבה יותר השקעות, והון אנושי יותר מובחר, והאפקט יכול להיות עצום.

אופיר פינס-פז: אפשר ללכת ל"אורמת" ולראות מה זה מלחמה על אנרגיה ירוקה - זה משהו לא יאומן.

יותם עירוני: היינו יכולים ליישם את כל הטכנולוגיה של "אורמת" לו רק היינו יושבים על החתך הגיאו-תרמי.

יותם עירוני: אין לנו את האופציה הזאת, אבל יש לנו את השמש.

יותם עירוני: "אורמת" משביחה טורבינות להפקת חשמל ממקורות גיאו-תרמיים, והכוונה למקורות מים חמים שנמצאים תחת האדמה.

יותם עירוני: החתך הגיאו-תרמי בעולם הוא סביב האוקיינוס הפאסיפי, כך שגיאוגראפית אנחנו לא יכולים ליהנות מטכנולוגיה שפותחה פה.

יותם עירוני: אבל, יש לנו פוטנציאל לדברים אחרים.

יותם עירוני: עידוד השקעה הכי טוב לעודד על ידי זה שמראים פוטנציאל לרווח.

יותם עירוני: הפוטנציאל לרווח הוא לא מעורער, אז אין שום בעיה לעודד את ההשקעה הזאת בעזרת חקיקה.

יותם עירוני: לשם אימפלמנטציה של טכנולוגיות ובעצם תחילת פעולה - כי אנחנו לא עושים כאן יותר מידיי - היה כדאי לרתום גופים שלא מסתכלים יותר מידיי על החזר השקעה ותשואות למיניהן.

יותם עירוני: הכוונה לגופים כמו צה"ל או משרד החינוך.

יותם עירוני: אם ניקח את כל הבסיסים הצבאיים אז אפשר להטמיע שם מערכות של פאנלים סולאריים, ולהכשיר את החיילים לאינטגרציה, וליצור איזושהי הכשרה.

יותם עירוני: כמו שמכשירים מכונאים בצבא, אפשר להכשיר אינטגראטורים של פאנלים סולאריים.

יותם עירוני: זו תעשיה ענקית בעולם.

יותם עירוני: יש החזר השקעה בפאנלים, הוא קצת ממושך בשביל האדם הפרטי.

יותם עירוני: אבל, בגוף צה"ל שאת רוב ההוצאות שלו עושה מבלי לבחון החזר השקעה, זה יכול להיות מאוד מעניין.

יותם עירוני: יש מערך לוגיסטי גדול בין כל בסיסי צה"ל, ואפשר להיעזר בו בשביל לפתח מערך של מחזור רחב יותר מהמערך של בקבוקי פלסטיק שאנחנו משתמשים בו ביום יום ושל הניירות.

יותם עירוני: אפשר רכיבים אורגניים, שמנים, וכיוצא בזה.

יותם עירוני: לצה"ל יש גם בלי סוף מערכות קירור במטבחים גדולים.

יותם עירוני: יש היום הרבה מאוד פיצ'רים שמתקינים על מערכות קירור, אם זה על המדחס, או בתוך המדחס, שחוסכות עלויות וכמויות אדירות של אנרגיה - הטמעה מערכתית שסוחפת בכל מקום.

יותם עירוני: אותו הדבר כמובן במערכת החינוך ובמערכות אחרות.

יותם עירוני: בתור מדינה שעוסקת הרבה בזכותה על המיקום פה - זכות ניתנת למישהו שעושה משהו למען היכן שהוא נמצא, והוא לא משחית אותו.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: מר סקר, בבקשה.

יהודה סקר: אני מהנהלת הארגון ההורים הארצי.

יהודה סקר: אני ירושלמי, בן מושב לשעבר.

יהודה סקר: אני 18 שנה בירושלים, ואני רוצה לברך את היושב ראש, חבר הכנסת פינס.

יהודה סקר: אם הייתי צריך לבחור, הייתי בוחר בך ל"פרלמנטר העשור".

יהודה סקר: בכל תפקיד שעשית, עשית אותו טוב.

יהודה סקר: אני גם מברך את ד"ר דב חנין - שאני פוגש אותו גם בוועדת החינוך – שמוביל את נושא איכות הסביבה הרבה שנים, וגם בשדולה.

יהודה סקר: אני כמובן מברך את ציפי רון שיש לה כמה כובעים.

יהודה סקר: היא לא רק עוסקת בנושא איכות הסביבה, אלא היא גם מנכ"לית "סובלנות" וכו' וכו'.

יהודה סקר: היא עושה דברים לטובת הכלל.

יהודה סקר: אני בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת בן גוריון מחזור א', ושני בניי בוגרי התיכון בשדה בוקר, ואחד מהם גם יושב בעין יהב.

יהודה סקר: לצערי, אין בנושא הזה הדגשים, והחברים הצעירים העלו כאן את הנושא.

יהודה סקר: גברתי המפקחת, אני מוכן לעזור לך.

יהודה סקר: המזכירות הפדגוגית צריכה להחליט שיהיו 2-3 יחידות בנושא איכות הסביבה.

יהודה סקר: זה חייב להיעשות, וכמו שברנרד שאו אמר על מזג האוויר נעשה מעט מאוד, ובעצם לא נעשה כלום.

יהודה סקר: אדוני היושב ראש, אני מודה לך על הכנס הזה, ומברך את נציגי תנועות הנוער - אני לא רואה פה נציגות של תנועת "עזרא" שבה חברים ילדיי - שבאו מכל הארץ בברכת ברוכים הבאים לירושלים.

אופיר פינס-פז: תודה.

נעמה בוגנים: אני נציגת מועצת תלמידים והנוער הארצית.

נעמה בוגנים: אני רוצה לשאול את נציגת משרד החינוך, בכמה בתי ספר בארץ התוכנית שעליה סיפרת מיושמת?

נעמה בוגנים: וכן, האם מערבים תלמידים בתהליך הזה כך שהחומר הזה יעבור אליהם בדרך שהיא תפנה אליהם?

נעמה בוגנים: צריך למצוא דרכים לפנות לתלמידים.

נעמה בוגנים: אני לומדת במגמת מדעי הסביבה בבית הספר, ואני יכולה לומר שזה באמת עושה השפעה מאוד טובה.

נעמה בוגנים: אבל, אנחנו מעטים.

נעמה בוגנים: אנחנו 19 חבר'ה במגמה בי"ב וזה ממש ממש מעט.

נעמה בוגנים: מעבר לחינוך, אם מדברים על מחזור אז למה בבתי הספר אין מיתקנים למחזור נייר או סוללות?

נעמה בוגנים: אלו דברים אלמנטאריים.

נעמה בוגנים: זה צריך להיות הרבה יותר נגיש לאנשים גם בעיר כך שיהיה להם יותר קל לעשות את זה.

נעמה בוגנים: בבית הספר שלי אין בכלל, וזה עוד בית ספר שנחשב מבין בתחומים האלה.

נעמה בוגנים: אולי יש צריך להוציא הוראה, או הצעת חוק, כך שתהיה חובה על זה שיהיו מתקנים למחזור נייר וסוללות בבתי הספר.

נעמה בוגנים: יש הרבה דברים שכל כך קל לעשות אותם בכל מה שקשור למחזור.

נעמה בוגנים: למשל, מתקנים, שילוט שיעודד מחזור.

נעמה בוגנים: כך נוכל להכניס את זה לתודעה של בני הנוער כל הזמן.

נעמה בוגנים: זה לא דבר מסובך, שווה להתחיל משם.

נעמה בוגנים: ברמת החינוך, יש לערב בני נוער בתהליכים האלה כי יש נציגות לבני הנוער - יודעים מה מתאים לנוער ואיך אפשר לפנות אליו.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מעריך את הדברים שלך.

נורית בר יוסף: אני מאוד מעריכה את הלימודים שלך במגמת לימודי סביבה.

נורית בר יוסף: מעטים בני הנוער שלוקחים את השמירה והאחריות.

נורית בר יוסף: יש לנו סדרה של נושאים לבגרות שהיינו מאוד רוצים שהם יהיו במתכונת של חובה.

נורית בר יוסף: מקצועות החובה הם טווח מצומצם.

נורית בר יוסף: אבל, נושא הזכאות הוא נושא לדיון מסוג אחר.

נורית בר יוסף: אנחנו רוצים לפתח את הנושא בד בבד, גם בהעלאת היקף הבחירה של התלמידים בתחום הזה לבגרות שזה משהו שצריך לנבוע מתוך הרבה עבודה שנעשית טרם השלב שבו אתם בוחרים את היחידות לבגרות.

נורית בר יוסף: אני חושבת שאולי נגביר את היקף התלמידים שבוחרים במדעי הסביבה ביחידות המדעיות למיניהן וכו', אנחנו מאוד מאוד שוקדים על העניין הזה.

נעמה בוגנים: קורסים באוניברסיטה בתחום הזה.

נעמה בוגנים: כמו שיש פיזיקה שיהיה גם מדעי הסביבה.

נורית בר יוסף: צריך לקחת בחשבון כל דרך שאת מציעה.

אופיר פינס-פז: השאלה היא, האם אפשר להעלות את זה לרמת המטה של משרד החינוך?

נורית בר יוסף: אני לוקחת את הנקודה הזאת בהחלט איתי כדי להעלות את זה, מכיוון שיש כאן באמת אמירה.

נורית בר יוסף: אנחנו מאוד מאוד בבעיה בנושא של היקף התלמידים שבוחרים בכלל בתחומים הללו.

אופיר פינס-פז: זה מעבר לאמירה, מנושא שהוא בון טון ואופנתי, זה הופך לנושא שהוא קיומי.

אופיר פינס-פז: יש פה דברים משתנים, וכל החוכמה של ארגון זה להשתנות בזמן אמת לנוכח מציאות משתנה.

אופיר פינס-פז: כל ארגון שיש לו פאזות ארוכות, נעלם.

נורית בר יוסף: אני מקבלת את דבריך.

נורית בר יוסף: לגבי מרכזים לאיסוף נייר, סוללות פלסטיק – הדבר הזה מתרחב מאוד.

נורית בר יוסף: אנחנו עושים את זה בשיתוף, זה חייב להיעשות בשיתוף עם הרשויות המקומיות.

נורית בר יוסף: הן צריכות להגיע למודעות של הכנסת האבזור הזה.

נורית בר יוסף: לא רק מספיק לאסוף בבתי הספר, כי צריך שיהיה מנגנון שאוסף את זה ולוקח את זה.

נורית בר יוסף: אני מאוד מברכת על המפגש הזה.

נורית בר יוסף: כאשר ילדים עושים עבודות חקר, הם עוסקים בפרויקטים, הם מגיעים למסקנות, הם חושבים על דרכים שונות להשפעה.

נורית בר יוסף: הם פונים למפעלים, למוסדות, ומשרדים ממשלתיים, לגבי ההצעות שלהם להשפעה.

נורית בר יוסף: אבל, הם לא בהכרח מקבלים תגובה נאותה.

נורית בר יוסף: זה גם עניין של למידה של הדמוקרטיה שלנו, ומה אנחנו מקבלים עבור המחקר האדיר הזה.

נורית בר יוסף: אנחנו מאוד רוצים לפתח את היכולת שלהם להיכנס לסוגיה, לחקור אותה, ולהציע דרכים לפתרון.

נורית בר יוסף: כאן אנחנו נראה אולי את ההדגמה של המודעות, וההשפעה של בני הנוער הצעירים על המערכת הכללית שאתה מוביל את התפתחותה בכיוון הזה.

לדין פריימוט: תודה רבה על המנהיגות שלך.

לדין פריימוט: הרבה מאוד כבר נאמר, אבל ישנו עניין של ביטחון האזור, לא רק ביטחון מדינת ישראל, וכן הנושאים שאנחנו עומדים לעמוד מולם בגלל שינויי האקלים.

לדין פריימוט: נאמר בבאלי שאפילו אם אנחנו מייצבים את הטמפרטורות עכשיו, אנחנו נעמוד במצב שבו פני הים יעלו ב 0.4 עד .

לדין פריימוט: יש סטטיסטיקות שמראות שאם יש עלייה של פני הים ב-, אז יכול להיות מצב ש- 2 – 4 מיליון במצרים יעקרו ממקום.

אופיר פינס-פז: אלכסנדריה שהיא עיר ענקית במצרים עם מיליונים, אמורה להיעלם ממש ב-2080 לכל המאוחר.

לדין פריימוט: אם תהיה עלייה של של פני הים, אז 6 - 8 מיליון אנשים יעקרו ממקומם.

לדין פריימוט: אלכסנדריה יכולה להיות מתחת למים.

לדין פריימוט: אלכסנדריה משקיעה מאות מיליוני דולר בניסיון לנווט את ההשפעה.

לדין פריימוט: הם שמים מחסומים, אבל ההשפעה יכולה להיות מאוד חמורה.

לדין פריימוט: אנחנו נצטרך להיות חלק מהפתרון, ונצטרך לעבוד אזורית כדי לטפל בנושאים הללו.

לדין פריימוט: ישנה הזדמנות לשיתוף פעולה בנושאי המים.

לדין פריימוט: ידידי כדור הארץ כבר עובדים בירדן, בפלשתין ובישראל בפרויקטים בנושאי מים.

לדין פריימוט: יש לנו פרויקטים בבתי ספר לאיסוף ואחסון מים.

לדין פריימוט: יש הרבה מאוד הזדמנויות, ונצטרך לעבוד עם השכנים שלנו על הפתרונות, וללחוץ על יותר מדינות מפותחות לעזור גם לאזור זה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: עוזי מנור ממשרד החוץ, בבקשה.

עוזי מנור: תודה.

עוזי מנור: אני מתנצל על האיחור שנבע כתוצאה מאיחור בלוח הזמנים של אל-על.

עוזי מנור: אני רוצה להעלות ארבע נקודות.

עוזי מנור: קודם כל, הוועידה בבאלי היתה אחת הוועידות הגדולות שהתקיימו השנה.

עוזי מנור: זו היתה ועידה או"מית, ישראל חברה באו"ם, ומכאן היתה חשיבות גדולה להשתתפותנו בוועידה הזאת.

עוזי מנור: ההשתתפות היתה בעייתית מבחינה מסוימת, כי אינדונזיה היא מדינה מוסלמית שאין לה יחסים דיפלומטיים עם ישראל.

עוזי מנור: ממשלת אינדונזיה לא יכלה למנוע את ההשתתפות שלנו, אבל ההשתתפות לא היתה כל כך קלה.

עוזי מנור: בסופו של דבר, סוף טוב הכול טוב, וכל חברי המשלחת נסעו, הגיעו והשתתפו, וחזרו בשלום.

עוזי מנור: נדמה לי שרובם יושבים סביב השולחן הזה.

עוזי מנור: אדוני היושב ראש, בהמשך לדברים שאתה ציינת - ישראל מותקפת בהרבה חזיתות בהרבה ארגונים בעולם בנושאים שונים על רקע פוליטי.

עוזי מנור: לנו יש חשיבות מיוחדת להשתתף ולהיות מיוצגים בכל אותם פורומים שלאו דווקא מתייחסים לנושאים פוליטיים, ולהדגיש את התרומה שלנו בנושאים האלה.

עוזי מנור: הנושאים של טכנולוגיה, איכות הסביבה, ונושאים מדעיים, הם בהחלט בראש מעיינינו.

עוזי מנור: מכאן עוד חשיבות להשתתפותנו בוועידה הזאת, ובהמשך בתהליכים שיגיעו בעקבות הוועידה הזאת.

עוזי מנור: יש לנו חשיבות בפעילות מדינית מול ארצות, מדינות ואישים שאין להם יחסים דיפלומטיים איתנו.

עוזי מנור: לדוגמה, בוועידה האחרונה בבאלי ניצלנו את זה, ומשלחת ישראל בראשות חבר הכנסת פינס נפגשה עם נשיא הוועידה שהוא השר לאיכות הסביבה האינדונזי.

עוזי מנור: אין לנו הרבה הזדמנויות למפגשים כאלה בין אישים ישראלים ואישים אינדונזים, וזו כמובן היתה הזדמנות טובה מאוד.

עוזי מנור: באותה פגישה אתה ציינת נושא מקצועי, אתה גם ציינת את הנושא של שיתוף פעולה אפשרי בין שתי המדינות, והצעת לשר לשתף איתנו פעולה.

עוזי מנור: אנחנו מקווים שהוא יענה לה.

עוזי מנור: אתה גם הזמנת אותו לביקור בארץ, ואני מקווה שהוא גם יענה להזמנה הזאת.

עוזי מנור: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: כשפגשתי את שר הפנים האינדונזי במקרה, הוא היה מאוד מאוד קרוב להגיע לישראל.

אופיר פינס-פז: הוא היה בביקור במכה, והם התכוונו לעצור בירושלים.

אופיר פינס-פז: הם ניסו לעבור, ולא הצליחו.

אופיר פינס-פז: עוזי מנור: אנחנו ניתן לו אשרה.

אופיר פינס-פז: קטיה קליין: אני רוצה לפנות לנציגת קק"ל שאמרה שהם עושים המון פעילויות עם תנועות נוער ובתי הספר.

אופיר פינס-פז: אבל, אני לדוגמה בשנה האחרונה לא עברתי שום פעילות בבית הספר, ולא בתנועת "צמרת".

אופיר פינס-פז: אני מבקש שתבדקי את הדברים האלה.

אופיר פינס-פז: מאיפה את בארץ?

קטיה קליין: אני מחיפה.

קטיה קליין: אולי כדאי שיעשו יותר פעילויות.

קטיה קליין: אני רוצה לפנות למשרד החינוך ולבקש שהם ינסו יותר להתייחס לנושא האקטואלי הזה.

קטיה קליין: אין לנו הרבה אפשרות להשפיע, ואנחנו לא יודעים מה לעשות.

קטיה קליין: אולי הם יכולים לתת לנו אפשרויות כאלה לעזור.

אופיר פינס-פז: קודם כל, קחו יוזמה ותהפכו את בית הספר לירוק.

אופיר פינס-פז: תבדקו איך אתם יכולים לחסוך באנרגיה, איזה מנורות יש.

קטיה קליין: אצלנו זה קצת בעיה.

אופיר פינס-פז: ברור שזו בעיה.

אופיר פינס-פז: אם זו לא היתה בעיה, לא הייתי מציע לך.

אופיר פינס-פז: תעשו מלחמה, מאבקים, להפוך להיות בית ספר ירוק על כל המשתמע מזה, מעצים דרך חסכון באנרגיה, דרך מחזור.

אופיר פינס-פז: יש המון דברים שאפשר לעשות.

ציפי רון: גם המועצה הציונית תשמח לעזור לכם, וגם קק"ל וגם מגמה ירוקה - כולם ישמחו לעזור.

עמיר גבעתי: פנו אלינו מעיריית ירושלים לייעץ להם ולעזור להם בפרויקט של מדידת משקעים בבתי ספר, אפילו גני ילדים.

עמיר גבעתי: זה במסגרת חיסכון במים.

עמיר גבעתי: אם יש רצון להרחיב את זה ברמה הארצית אז זה יהיה מאוד מעניין שכל בית ספר ייתן את הדיווחים שלו.

עמיר גבעתי: מדידת המשקעים על ידי התלמידים עוזרת בחיסכון מים.

אופיר פינס-פז: בהחלט.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

דוד אזולאי: אני מברך על היוזמה לדיון החשוב הזה.

דוד אזולאי: זה מתחבר לאחד הדיונים שהיה אתמול בוועדת הכלכלה בנושא איסוף בקבוקים על ידי חברת אל"ה.

אופיר פינס-פז: מה עשו שם?

דב חנין: לצערי, עשו מעשה חמור של הורדת נפחי המחזור.

דב חנין: המשרד להגנת הסביבה הציע את זה.

דוד אזולאי: הורידו את הכמות כי לא עמדו ביעדים.

דוד אזולאי: הדיון אתמול הוכיח שאכן העסק הזה לצערי הרב לא כל כך הצליח, ואני אומר את זה בלשון עדינה.

דב חנין: הוא נכשל בגדול.

דוד אזולאי: אני אומר את זה בלשון קצת יותר עדינה.

דוד אזולאי: אתמול הערתי שלא משתפים את תלמידי בתי הספר ברעיונות האלה של הגנת הסביבה, ואני חושב שאותו הדבר גם פה.

דוד אזולאי: עיינתי בהצעת החוק שאתה עומד להגיש.

אופיר פינס-פז: אני חיכיתי שאתה תחתום עליה.

דוד אזולאי: אני אחתום עליה בשמחה רבה.

דב חנין: המטרה היא להגיע ל-61 חברי כנסת.

דוד אזולאי: אני מוכן להיות בין ה-61 חברי כנסת, יהיה לי הכבוד לחתום יחד איתכם.

דוד אזולאי: .

דוד אזולאי: עם זאת, הדבר החשוב הוא להתחיל להפנים את הנושא הזה בבתי הספר.

דוד אזולאי: אנחנו מפספסים את העיקר, תלמידי בתי הספר הם כלי מצוין להעברת מסרים ומידע לכל עיר, ולכל בית - אין יותר טוב מזה.

דוד אזולאי: יש להוסיף את זה גם בהצעת החוק הזאת.

דוד אזולאי: אני אומר את זה לכל הנוגעים בדבר, אם זה המשרד להגנת הסביבה, אם זה קק"ל וגופים אחרים.

דוד אזולאי: רבותי, שתפו את התלמידים, כאיש חינוך לשעבר אני אומר לכם שהתלמידים מעוניינים ורוצים להשתתף בפרויקטים הללו.

דוד אזולאי: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: אני מודה לך מאוד חבר הכנסת אזולאי.

ליעד בהריר: אני ממכינה קדם צבאית "נחשון".

ליעד בהריר: רציתי לשאול את נציג משרד התשתיות, איך הממשלה יכולה "ליירק" את עצמה, ואולי אפילו לרדת מתחת הכוח הפחמית?

אופיר פינס-פז: איך "ליירק" את עצמה?

אופיר פינס-פז: אהבתי את זה, זה יפה.

ליעד בהריר: איך לפתח אנרגיה ירוקה.

ליעד בהריר: אם כן, איך אפשר לפתח אנרגיה ירוקה, ואולי אפילו לרדת מתחנת הכוח הפחמית בזמן שידוע לנו מדוח המבקר שלשר התשתיות בן אליעזר יש מאה מקורבים בחברת החשמל?

אופיר פינס-פז: אתה מעמיד את היושב ראש במבוכה, לא רק את נציג משרד התשתיות.

אופיר פינס-פז: הוא שאל שאלה כמו שצריך לשאול.

יורם רונדשטיין: נתעלם מהשטות שבסוף.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: אפילו אני לא אומר שזה שטות.

אופיר פינס-פז: קודם כל, אני על דוחות מבקר המדינה אף פעם לא אומר שזה שטויות.

אופיר פינס-פז: גם אם מדובר על השר שלך, עדיין אפילו השר שלך לא אמר על זה שזה שטות.

אופיר פינס-פז: הוא אמר שהוא לומד את הדוח.

יורם רונדשטיין: משרד התשתיות הלאומיות הציב לעצמו יעד של אנרגיות מתחדשות - כלומר, רוח ושמש - בשיעור של 10% עד סוף העשור הבא.

יורם רונדשטיין: אנחנו מורידים את שיעור הייצור בפחם על-ידי החדרת גז טבעי בצורה מסיבית שאין לה אח ורע בשום מקום בעולם.

יורם רונדשטיין: גם במדינות אירופאיות שהן קרובות למקורות גז ומרושתות עם צינורות מכל עבר אין דבר כזה שיגיעו ל-50% ייצור בגז.

יורם רונדשטיין: התחנה הפחמית תהיה יותר נקייה בגלל שימוש בטכנולוגיה יותר מתקדמת.

יורם רונדשטיין: בעתיד נעבור לטכנולוגיה של פחם מאוד נקייה.

דניאל בלוש: אני מהמכינה הקדם צבאית בתל-אביב.

דניאל בלוש: האם יש איזושהי תוכנית להפוך את הערים, ואת תל אביב בפרט, לעיר שאין בה רכבים פרטיים, אלא רק תחבורה ציבורית?

דב חנין: יש לראש העיר תל-אביב תוכנית להפוך את תל-אביב לעיר בלי תחבורה ציבורית, רק עם רכבים פרטיים, לצערי הגדול.

דפנה סתרן: גם אני מהמכינה החדשה בתל-אביב.

דפנה סתרן: רציתי לשאול, היכן נמצא נציג משרד האוצר?

אופיר פינס-פז: גם אני שאלתי את השאלה הזאת לפני שעה ארוכה, והודיעו לנו אחרי בירור שנציגי משרד האוצר עסוקים בתקציב המדינה.

אופיר פינס-פז: אני מסכים איתך שיש טעם לפגם מאוד קשה לנוכח היעדרות משרד האוצר, כי בסופו של דבר זה המשרד שישפיע כנראה יותר ממשרדים אחרים על היערכות ישראל בהקשר הזה.

אופיר פינס-פז: אני מסכים איתך שהדיון הוא חסר לנוכח ההתנהלות של משרד האוצר.

אופיר פינס-פז: יחד עם זה, אני לא יכול להתעלם מזה שבאמת יש היום דיונים מאוד אינטנסיביים על העברת תקציב המדינה - זה השבוע של תקציב המדינה.

אופיר פינס-פז: אבל, הדבר הכי חמור ואמרתי בפתח הישיבה הזאת, הוא שאין אפילו סעיף תקציבי בספר התקציב של 2008 להפחתת גז החממה - דבר שהיום קיים באמת בהרבה מאוד מדינות בעולם.

דוד אזולאי: גם במשרד להגנת הסביבה?

אופיר פינס-פז: אין במשרד להגנת הסביבה סעיף תקציבי.

שולי נזר: יש השקעות תקציביות בלי סעיף תקציבי.

אופיר פינס-פז: אני לא אומר שאין, אני לא יודע.

אופיר פינס-פז: אני רק חושב שמדינה שבאופן אמיתי רוצה להתמודד עם העניין מפתחת כלים מוכרים כמו סעיף תקציבי, הקצאת תקציבים, כוח-אדם, מבנה ארגוני.

אופיר פינס-פז: יש דברים שכאשר עושים אותם אנחנו יודעים שהם נעשים או לא נעשים.

אופיר פינס-פז: אחד הכלים לבחון סדר עדיפויות של מדינה או של ממשלה הוא דרך ספר התקציב.

אופיר פינס-פז: אם בספר התקציב אין סעיף תקציבי ואין תקציב ספציפי שמיועד לדבר שכזה, אתה מבין שזה לא נושא שנמצא בעדיפות - אין פרשנות אחרת.

אופיר פינס-פז: זה אחד המאבקים המאוד גדולים.

אופיר פינס-פז: אני לפחות עשיתי כמה מאמצים לדבר עם שר האוצר ועם פקידי אגף תקציבים לייצר סעיף תקציבי כזה במשרד להגנת הסביבה, אבל ללא הועיל.

אופיר פינס-פז: כחבר קואליציה אני אומר לכם שאני מצביע נגד כל סעיפי תקציב המשרד להגנת הסביבה במליאה, ואני גם הגשתי שורה של הסתייגויות כולל הסתייגות תקציבית ליצירת סעיף תקציבי בנושא הזה.

אופיר פינס-פז: לא שאני משלה את עצמי שזה יעבור, אני לא משלה את עצמי.

אופיר פינס-פז: אבל, את המאבק הזה צריך להיאבק.

אופיר פינס-פז: ברשותכם, אני רוצה לסכם את הדיון.

אופיר פינס-פז: קודם כל, אני רוצה להודות לכל המשתתפים בדיון.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר, אנחנו מדברים בתחום שבישראל הוא בחיתוליו.

אופיר פינס-פז: אבל, זהו נושא שהעולם עוסק בו לפחות עשר שנים, ובחלק מהמקומות כבר קרוב לעשרים שנים.

אופיר פינס-פז: יש לנו הרבה מה לעשות כדי להתקדם בכל התחומים שכרגע אנחנו נמצאים בהם בפיגור גדול.

אופיר פינס-פז: אני מתכוון לנסות ולהחתים 61 חברי כנסת על הצעת החוק, ולהניח אותה בסוף השבוע או בתחילת השבוע הבא על שולחן הכנסת.

אופיר פינס-פז: אני מצפה לתמיכת המשרד להגנת הסביבה, תמיכת משרד התשתיות.

אופיר פינס-פז: קביעת יעדים ויצירת תוכניות עבודה הן בסופו של דבר ישרתו את המטרות של כולם, ואמרתי את מה שאמרתי בדיון עצמו בהקשר הזה, ואני לא רוצה לחזור.

אופיר פינס-פז: אני בהחלט שמח על כך שארצות הברית נכנסה סוף סוף לתהליך בבאלי.

אופיר פינס-פז: יחד עם זה, יש עוד הרבה דרך לעבור בשנתיים הקרובות עד שבאמת יגיעו להסכמות שאפשר יהיה לעמוד בהן וליישם אותן.

אופיר פינס-פז: אין ספק שכדור הארץ בסכנה אמיתית.

דב חנין: בני האדם בסכנה.

אופיר פינס-פז: בני האדם, האנושות.

אופיר פינס-פז: זה לא משחק ילדים, וזה לא מדע בדיוני, וזה לא בעוד אלף שנה.

אופיר פינס-פז: כל הדברים הלאה צריכים להילקח בחשבון.

אופיר פינס-פז: כמו שאמר דב, צריך להחליף דיסקט גם באווירה הישראלית.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שכל משרדי הממשלה, משרד החוץ, משרד התשתיות, המשרד להגנת הסביבה, משרד החינוך, וכמובן משרדים אחרים שלא בחדר, ישנו את הגישה שלהם לנושא באופן דרמטי.

אופיר פינס-פז: כל אחד בתחומו יעשה מה שצריך כדי לפעול להפחתת גז החממה, או לחינוך - כל אחד בתחומים שלו - להגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: אלה דברים מאוד מאוד מכריעים.

אופיר פינס-פז: אנחנו בוודאי נעקוב מקרוב אחר התהליכים האלה.

אופיר פינס-פז: אנחנו ניזום חקיקה.

אופיר פינס-פז: אגב, גם בנושא החקיקה אנחנו מפגרים אחרי העולם.

אופיר פינס-פז: השתתפתי בבאלי במפגש עם חברי פרלמנט מפרלמנטים רבים בעולם כאשר היו שם בסביבות 50 – 60 חברי פרלמנט.

אופיר פינס-פז: יש מדינות רבות שהן כבר הרבה הרבה לפנינו.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שהאיחוד האירופאי יזום פורום בין-לאומי פרלמנטארי רק לנושא המלחמה בגז החממה, והפחתת גז החממה.

אופיר פינס-פז: זו יוזמה שהאיחוד האירופאי ינסה להרים, ואני מקווה שהוא יצליח.

אופיר פינס-פז: בכל אופן, יש לנו הרבה עבודה בכנסת, בממשלה, בשלטון המקומי, ובכל הארגונים הסביבתיים שמייצרים את המודעות ואת דעת הקהל.

אופיר פינס-פז: יש לנו הרבה עבודה באקדמיה ואני מקווה מאוד שהיא תיכנס חזק מאוד לתמונה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לבני הנוער שהשתתפו איתנו בדיון הזה, ולברך אותם לרגל הקונגרס הציוני שלהם.

אופיר פינס-פז: תרמתם תרומה משמעותית לדיון הזה וזה לא מפתיע בעיניי.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לאחל לכם הרבה מאוד הצלחה.

אופיר פינס-פז: תמשיכו להיות מעורבים ואכפתיים, תמשיכו לרצות להשפיע בכל מקום שאתם פועלים.

אופיר פינס-פז: זו המדינה שלכם, העתיד הוא שלכם, ואתם צריכים להיות מעורבים בקביעת עתידכם.

אופיר פינס-פז: תודה רבה לכם, יום טוב.