ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 276, 2007-12-24 10:00

אופיר פינס-פז: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אופיר פינס-פז: על סדר היום תקנות חיות הבר (אזורים אסורים)(תיקון), התשס"ח-2007.

אופיר פינס-פז: אנו דנים בבקשת השר להגנת הסביבה לגבי אזורים שבהם השר מבקש להחריג אותם מאזורי הציד.

אופיר פינס-פז: עו"ד טל רותם, בבקשה.

טל רותם: לפי החוק להגנת חיית הבר, כל חיית בר היא חיית בר מוגנת אלא אם כן הכריזו עליה באופן אקטיבי כצייד או מטופחת.

טל רותם: יש כיום בתקנות להגנת חיית הבר חיות שמוגדרות חיות בר שמוגדרות כמותרות לצייד, בין היתר ברווזי בר ממינים שונים.

טל רותם: יש סט נוסף של תקנות כבר כיום שסוגר אזורים מסוימים שאסורים לצייד גם של חיות שהן בעיקרון מותרות לצייד.

טל רותם: יש שתי מטרות לתיקון – טכנית ומהותית; התיקון המהותי זה להוסיף אזור נוסף, לסגור אותו לצייד, כדי להגן על עופות מוגנים, והמטרה הטכנית היא לבטל הוראת שעה שכבר אינה בתוקף – אנו חושבים שבעצם זה שההוראה נמצאת שם, היא מטעה.

אופיר פינס-פז: מי מסביר את העניין המהותי?

אוהד הצופה: אני אציג את העניין על מצגת; הקטליזטור לפעילות שיזמנו היה צחראש לבן, מין בסכנת הכחדה עולמית, ואנו מחויבים מתוקף גם החוק הישראלי אך גם שלוש אמנות בין לאומיות וגם הסכם בינלאומי שהממשלה אשררה לנקוט בצעדים.

אוהד הצופה: זה מתחייב מתוך מסמך של אמנת ה-CMS.

אוהד הצופה: עד היום לא עשינו מעבר לחוק שקיים.

אוהד הצופה: אישור התקנה יהווה את אחד הכלים של ישראל ליישום המחויבות שלה כלפי האמנות הבין לאומיות וההסכמים לשמירת הטבע והסביבה, בהם ישראל חברה.

אוהד הצופה: אלה שלוש האמנות, הן לפניכם.

אוהד הצופה: זה השטח המדובר, מכביש 1, כביש 38 במזרח, בדרום זה כביש 353 ובמערב זה כביש 7.

אוהד הצופה: אפשר לראות את זה כאן במפה.

אוהד הצופה: השטח הזה לא מוגן כשמורת טבע, אך יש בו הריכוז הגדול בעולם של הברווז הזה.

אוהד הצופה: האוכלוסייה העולמית של הברווז הזה מונה בכל העולם, מטוניסיה ועד מונגוליה, בין 8,000 ל-13 אלף פרטים, כאשר במאגרים האלה נכון לשבוע שעבר נמצאים 1,500 פרטים.

אוהד הצופה: המין הזה נכחד עקב שלושה תהליכים.

אוהד הצופה: בעולם קרו שלושה תהליכים; הראשון הוא צייד יתר, ועל זה כל המדינות שבתחומן מופיע נקראות לאסור לחלוטין את הפגיעה בו, הדבר השני זה הרס של בתי גידול, בייחוד זה מתייחס למערב אסיה ששם יובשו והומלחו אגמים וימות או לטורקיה, למשל, והדבר השלישי שאינו רלוונטי לישראל זה תחרות ממין פולש מצפון אמריקה.

אוהד הצופה: אלה שלושת הדברים שכל המדינות בתחום נקראות למנוע, מתוקף שתי האמנות שנמצאות פה.

אוהד הצופה: למה מתרכזים דווקא שם – החוק חוקק ב-55', אנו מקיימים ספירות מדי שנה, מפקד עופות המים הארצי של רשות הטבע והגנים עושה כבר מעל ארבעים שנה, ורואים תופעה ברוכה – מאגרי המים האלה הם חדשים, הם הוקמו באמצע שנות השמונים, והמין הזה מגיב לשינויים.

אוהד הצופה: הבעיה, שזה בקונפליקט עם צייד.

אוהד הצופה: בתמונה הזו יש חמישה מינים שונים של עופות מים.

אוהד הצופה: ארבעה מהם מותרים לצייד, ואחד מהם זה הצחראש.

אוהד הצופה: הבעיה היא שכשצדים באגם כל כך צפוף, אז נפגעים צחראשים כמו בתמונה התחתונה, זה נמצא בינואר - הוא ירוי.

אוהד הצופה: אף אחד לא התכוון אולי לפגוע בו, אך אנו לא יכולים לתת לו הגנה.

אוהד הצופה: ואז ישראל נדרשת להודיע לאמנה, איך הענישה את מי שפגע בו, זה מתוקף האמנה.

אוהד הצופה: היינו באזור ההוא בשבוע שעבר, ראינו ארבעה, במאגר חולדה, עומדים על גדות המאגר.

אוהד הצופה: הצרה, שהם גם אוכלים את הברווזים הירויים, וחלק מהברווזים הירויים שלא אוספים אותם מכילים עופרת ואז הם מתים מהרעלת עופרת.

אוהד הצופה: יש פה גם מין שהוא בסכנת הכחדה מקומית, שביצענו אחריהם מעקב עם משדרי לווין.

אוהד הצופה: הפרטים הצעירים שעוזבים את הקנים שלהם במדבר יהודה, את החורף שלהם הם מעבירים באזור הזה בצייד של עופות שונים, בין היתר חגלות ואגמיות, מינים כאלה.

אוהד הצופה: הם נמצאים בתחרות עם הצייד או הם עלולים להיפגע מהרעלת עופרת.

שרה שלום: אנו סגרנו את האזור שלכאורה משתרע כפי שראינו במפה, אך רק לצייד אגמיות וברווזי מים, כלומר זה לא אזור שנסגר לחלוטין לצייד.

אופיר פינס-פז: אבל אוהד אומר שלפעמים גם כשלא רוצים יורים באחרים.

שרה שלום: אנו מדברים כרגע על סגירה רק של המאגרים.

שרה שלום: צייד עופות מים מתבצע במאגרים, האזור הזה רווי במאגרי מים.

שרה שלום: לכן סגירת האזור גאוגרפית היא אינה סגירה של כל האזור לצייד, אלא רק של המאגרים.

שרה שלום: בפועל רק המאגרים נסגרו לצייד, כי שם מתבצע צייד עופות המים.

שרה שלום: אוהד הסביר את כל ההשלכות הנוספות שיש על העופות הדורסים שמסתובבים באזור הזה מתוקף הצייד של עופות המים.

שרה שלום: לכן חשוב להדגיש שזה לא שחצי מדינה נסגרת, אלא רק המאגרים בצורה ממוקדת.

שלמה קדם: אני באתי הנה להתנגד לא רק למחיקת השורה אלא לכל התעלול הזה של סגירת הצייד במדינת ישראל, שעכשיו אנו שמים את המסמרים האחרונים בארון שלו.

שלמה קדם: הוועדה הזו לדעתי, כלומר ועדות קודמות, עשתה פה טעות גדולה מאוד – את החגלה והארנבת הצליחו להוציא ממסגרת הצייד.

שלמה קדם: למעשה אין עוד מה לצוד למעט ברווזים.

שלמה קדם: צריך לזכור שהציידים משלמים 1,200 שקל אגרה כל שנה כדי שתהיה להם זכות לצוד.

שלמה קדם: את החגלה והארנבת הם כבר לא יכולים לצוד, ברווזים צדים רק במאגרי מים, אין ברווזים לא במאגרי מים, לכן האמירה שסוגרים רק את המאגרים היא מטעה.

שלמה קדם: ברגע שתהיה החלטה לסגור את המאגרים האלה, אי אפשר יהיה לצוד שם גם ברווזים שמותר לצוד, מתוך נימוק שצייד שעבר בחינות ויודע לזהות בין סוגי ברווזים יקרי ערך לבין ברווזים שמותר לצוד, ושעדיין הוועדה לא הוציאה אותם מחוץ למסגרת, יוצאו גם כן וצייד לא יוכל לצוד אותם.

שלמה קדם: אני מחזיק ביד פרוטוקול מזמנו של יושב ראש הוועדה יורי שטרן ז"ל.

שלמה קדם: הוא בסוף הישיבה שעסקה בניסיון לסגור את הצייד במדינת ישראל אמר להם דבר פשוט: אני מפסיק את הישיבה כאן, אני מקפיא את החוק הזה כי כל מה שהשתכנעתי – זה פרוטוקול מס' 139 מיום שני, 26.1.04, בשעה 09:00, הוא אמר לאנשי רשות שמורות הטבע: אני מקפיא את החוק הזה, אתם משקרים אותי, אתם רוצים להגיע למצב שכל הנזקים שיהיו מחיות בר – חיות הבר יצודו על ידי זה שניתן היתרים.

שלמה קדם: נניח שיש 2,000 ציידים, משלמים אגרה כדי לצוד באופן וולנטרי.

שלמה קדם: סוגרים להם מקומות כי אין חיות, רוצים שיתרבו.

שלמה קדם: זה היה נעשה תמיד בתיאום אתנו, לאחרונה זה לא נעשה בתיאום אתנו, זה נסגר.

שלמה קדם: יורי שטרן אמר:

שלמה קדם: אתם רוצים לסגור כדי לתת היתרים, והיתרים – אין לכם שיטה לחלק אותם באופן שוויוני על פני 2,000-3,000 הציידים, אתם מחלקים את זה או לחברים שלכם או כמו הטענות שמושמעות על ידי כל מיני אנשים, שהיו נאלצים לשלם עבור ההיתר, כי יש הרבה פקחים וכן הלאה – אתה רוצה לצוד?

שלמה קדם: יש לי היום חגלות שם, אני יכול לתת לך לשבוע ימים, תדאג שיעבירו לי 600 ש"ח.

שלמה קדם: יש לי מקרה כזה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שהלכת למשטרה עם זה.

שלמה קדם: אני לא צריך להיות זה שילך למשטרה.

שלמה קדם: אני לא עובד במשרד ההגנה.

שלמה קדם: מי שהיה צריך ללכת למשטרה לא הלך.

שלמה קדם: אך היום לאור מה שקרה עם הצייד ושסגרו את החגלות ואת הארנבות ושעכשיו רוצים להקטין את הברווזים, למעשה מבטלים את הצייד.

שלמה קדם: השאלה היא אם זה רצון הכנסת או היא תומרנה לזה.

שלמה קדם: אם היא תומרנה לזה, אם נכון מה שאמר יורי שטרן פה, וביטל חוק, וחזרו בדלת אחורית והצליחו להוציא – מנסים עד שמצליחים, זה לא מתאים לניהול כנסת או מדינה.

אופיר פינס-פז: המסקנה מהדברים שלך היא שצריך לבטל את הצייד כליל בישראל.

שלמה קדם: נכון, או אתה מבטל את הצייד בישראל או אתה מחזיר את החגלה והארנבת שהוצאו לדעתי בלי מחשבה יתרה.

שלמה קדם: גובים אגרה מהאנשים.

אופיר פינס-פז: למה אתם גובים כל כך הרבה אגרות?

אופיר פינס-פז: ככל שמתמעטים שטחי הציד ומה שמותר לצוד, הייתי מאמין שצריך להקטין את גובה האגרה.

שרה שלום: שיא הצייד הוא צייד חזירי בר, וצייד חזירי בר מתבצע על פי היתר כללי שניתן בחלקים גדולים מהארץ.

אופיר פינס-פז: אבל אם צמצמתם, מדוע האגרה לא מצטמצמת בהתאם?

שרה שלום: בקורלציה בין התשלום שמשלם הצייד לבין מה שניתן לצוד, יש איזון.

שרה שלום: כל פעם שהיינו סוגרים אזור היתה נשמעת טענה כזו.

האני עמאשה: פעם היו 6,500 ציידים בארץ.

האני עמאשה: היו אזורי צייד פתוחים ברוב הארץ.

האני עמאשה: השטח הזה שנגרע לא נגרע מכלל הארץ.

האני עמאשה: יש בארץ אזורי צייד.

האני עמאשה: צריך להיות חצי משפטן כדי לדעת איפה לצוד ואיפה לא, וכשאני הולך לצוד, אני הולך עם GPS.

האני עמאשה: וגם באותו שטח צייד, אם יש מבנה, צריך להתרחק ממנו , אם יש בית קברות, צריך להתרחק , אז השטח הזה נגרע מהמעט אזור צייד שנשאר.

האני עמאשה: אני רואה בשינוי התקנה הזו זלזול באינטליגנציה של הציידים.

האני עמאשה: אתם מוציאים לציידים את המיץ עד שעוברים את המבחן, מקבלים את האישור, שיודעים מה מותר ומה אסור לצוד, וכדי לא לסכן את העוף, סוגרים את כל השטח.

האני עמאשה: הרבה עופות נדירים בסכנת הכחדה פוקדים כל מיני שטחים אחרים.

האני עמאשה: שום דבר לא יבטיח לי למחר שיסגרו את אותם שטחים.

האני עמאשה: אני רוצה לצטט מפרוטוקול מ-22.8.06: לא הפך סטטוס של הארנבות והחגלות לחיה מוגנת בגלל שהוא בסכנת הכחדה.

האני עמאשה: החגלה היא לא בסכנת הכחדה.

האני עמאשה: היא מאוד יציבה.

האני עמאשה: הדבר הזה בא לתת – לא רוצים צייד בארץ?

האני עמאשה: אז תבטלו את כל הצייד.

האני עמאשה: ואם נסגור את כל הצייד, הם לא יחיו בלי ציידים.

עמיר בלבן: מדינת ישראל שינתה פניה בחמישים השנה האחרונות.

עמיר בלבן: פיקוח הצייד הוא משימה חשובה.

עמיר בלבן: היום אנו נלחמים על קיום מערכת טבעית איכשהו תוך כדי תהליכי פיתוח, סלילת כבישים, בניית ערים.

עמיר בלבן: קיום רשות הטבע והגנים לא תלוי בציידים.

עמיר בלבן: המלחמה היא למען שמירת טבע במדינת ישראל, ואתם חובבי טבע לא פחות מאחרים.

אופיר פינס-פז: אם היה תלוי בך, אתה היית אוסר צייד בישראל כליל?

עמיר בלבן: לא.

אופיר פינס-פז: מה שעומד להכרעה זה האם לצמצם או לא לצמצם את אזורי הצייד במאגרי המים באזור שהציגו לפנינו, אל תשכחו את זה.

האני עמאשה: אותו ברווז כבר אסור לצייד.

האני עמאשה: אני יודע להבחין, ונבחנתי על זה, מה אסור ומה מותר.

האני עמאשה: צריך להעניש אם מוצאים דברים אסורים.

אופיר פינס-פז: כמה מצאתם ירוי?

אוהד הצופה: אנחנו לא יושבים כל היום על המאגרים.

אוהד הצופה: יש פקח אזורי על שטח של עשרות אלפי דונמים.

קריאה: יש עוד אלפיים פקחים שהם לא רוצים להשתמש בהם.

האני עמאשה: אנו כפופים לרשות שמורות הטבע מבחינת אכיפת החוק, כפופים למשרד המשפטים מבחינת החוקים, כפופים למשרד האוצר מבחינת האגרה, כפופים למשרד החקלאות מבחינת היתרי צייד.

האני עמאשה: זה גוף שמטרטרים אותו ללא הרף.

האני עמאשה: אני משלם את האגרה לרשות, אני כפוף מבחינת החוקים לרשות.

האני עמאשה: אנו אומרים כל הזמן: בואו נשתף פעולה, בואו נעשה דיונים.

האני עמאשה: אתה רוצה – אנחנו נהיה הפקחים שלכם בשטח.

האני עמאשה: לנו לא פחות חשוב הטבע.

אופיר פינס-פז: מה אתם רוצים לצוד במאגרים האלה אם כל מה שיש שם זה מוגן?

האני עמאשה: מה פתאום?

האני עמאשה: יש מינים שמותר לצוד.

האני עמאשה: בעניין החגלות, כולם רצו, גם הציידים, לעשות משהו יצירתי: במקום שעונת הצייד תהיה מ-1.9 עד 31.1, רצו לעשות כמות מסוימות של חגלות לצוד בתקופה מסוימת ובשטח מסוים.

האני עמאשה: אמרו: נסגור את החגלות, נעשה אותם בסטטוס של חגלה מוגנת, ואז נחלק היתרים.

האני עמאשה: נתנו הסכמה בפרוטוקול פה, הבטחה של אלי אמיתי, שבשלוש השנים הבאות, התחייבות של האנשים פה לתת היתר חגלות במשך שלוש שנים.

האני עמאשה: אנו לקראת סוף עונת הצייד.

האני עמאשה: אני מקווה שיפתיעו אותי בדבר הזה.

אברהם בן ממן: חגלה זה עוף.

אברהם בן ממן: אין סיכוי להכחדה.

אברהם בן ממן: זה לא פריט מיוחד במינו.

אברהם בן ממן: יש הרבה או יש מעט, בהתאם לתנאי השטח.

אברהם בן ממן: כלומר יש סיבות, ולא רק הצייד, והם החליטו שהחגלה עוף מוגן.

אברהם בן ממן: למה?

אברהם בן ממן: כובע, והתלו היתרים, כי החגלה לפעמים עושה נזקים באבטיחים, במלונים, באפרסקים.

אברהם בן ממן: עניין ההיתרים זו שחיתות – שמור לי ואשמור לך.

אברהם בן ממן: לכן יורי שטרן ז"ל תפס את הנושא ואמר להם: תלכו ובואו פעם הבאה עם ידיים נקיות.

אברהם בן ממן: אנו מדברים על עופות מים.

אברהם בן ממן: יש מינים רבים.

אברהם בן ממן: הרבה מהם אסור לצייד, כל מיני סיבות מוצדקות.

אברהם בן ממן: אבל יש סוגים שאפשר לצוד.

אברהם בן ממן: אם בספירה לא סופרים, או הספירה לא היתה נכונה או מזג האוויר לא התאים, אבל בדרך כלל בעולם אני מקבל מספרד, צרפת, בלגיה, הולנד – כל שנה יש יותר ברכיות.

אברהם בן ממן: הציידים יכולים לצוד ברכיות.

אברהם בן ממן: הולכים וסוגרים אגמים או ברכות.

אברהם בן ממן: סגרו כבר, ואז אמרו: אסור לצוד מרחק מהמים, בכפר ברוך.

אברהם בן ממן: סגרו אצבע הגליל וטירת צבי מאותה סיבה, ואני יכול עוד ועוד, אין צורך בזה.

אברהם בן ממן: אך אם באים עם טענה מוצדקת, שיסגרו את הברכות, יגידו: באגמים אסור לצוד.

אברהם בן ממן: אך לא ייתכן שיסגרו את כל האזור.

אופיר פינס-פז: היא אמרה שלא סגרו את כל האזור.

אברהם בן ממן: הכניסו את סעיף 4.

אברהם בן ממן: אם החגלה היתה מותרת, היו סוגרים את כל האזור.

אברהם בן ממן: היו בזמנו 6,500 ציידים.

אברהם בן ממן: היום יש אלפיים.

אברהם בן ממן: את החגלה לא נתנו לצוד שבע שנים.

אברהם בן ממן: בינתיים הם חילקו היתרים למקורבים.

מוניר חטאר: אם הברווז הזה באמת זן שהולך ונכחד, הוא בין כה אסור לצייד.

מוניר חטאר: אני יודע מה מותר ומה אסור לצייד.

מוניר חטאר: אז חצי מדינה בשביל ברווז אחד, שאני כן יודע להבחין.

אופיר פינס-פז: אם צדים משהו אסור, אפשר לקחת את הרשיון?

מוניר חטאר: כן.

מוניר חטאר: הם מעמידים עצמם במקום שופט- -

קריאה: למה ציידי ברווזים מורידים את הראש של הברווז כדי שאי אפשר יהיה לזהות?

מוניר חטאר: עם צייד כזה – קח את הצייד גם לכלא.

מוניר חטאר: אני צייד חוקי.

מוניר חטאר: הם פיתחו שנאה.

מוניר חטאר: אתה צריך לראות איך פקח מתייחס לצייד בשטח – רק על פי חשד שוללים את הרובה ואת הביטוח, נותנים לו דוח, ואחרי שנה מעמידים אותו לדין ויש סיכוי סביר שייצא זכאי.

מוניר חטאר: אז בינתיים הוא הוענש פעמיים.

שלמה קדם: משרד החקלאות היה אחראי על רשות שמורות הטבע, אז הוא התנהג אחרת.

מוניר חטאר: לגבי האגרה, מדי פעם הם מוציאים זן אחד מתוך רשימת המותרים לצייד, ואז הם אמרו לי במפורש: יגיע יום ולא יהיה לכם מה לצוד, ובינתיים אנו גובים את האגרה במלואה כולל ריבית והצמדה.

אופיר פינס-פז: מה לגבי הטענה לגבי המסחרה לכאורה, שכתוצאה מההסדרים החדשים שפיתחתם - בדקתם את עצמכם, האם זה מוכיח את עצמו?

רוני מלכה: בעקבות הדיון שהיה בכנסת, הדיון שהזכירו האורחים, היה דיון בנושא תיקון לחוק הצייד, של צייד למטרות ספורטיביות, זה תיקון ישן שהולך אתנו משנות החמישים, ועלתה סוגיית ההיתרים.

רוני מלכה: יורי שטרן ז"ל ביקש לבדוק את הסוגייה הזו.

רוני מלכה: בדקנו.

רוני מלכה: בהמשך הדיון בראשות גאלב מג'אדלה הצגנו לו את ניתוח ההיתרים כפי שהצגנו גם למבקר המדינה, עם הנהלים, והכל מבוקר.

רוני מלכה: היתר, כשחיית בר שאינה חיית צייד אלא חיית בר מוגנת, מותר לצוד אותה בהיתרים פרטניים.

אופיר פינס-פז: נאמר שאתם מחליטים על תקופה אחרת?

רוני מלכה: עונת הצייד היא קבועה בחקיקה.

אופיר פינס-פז: מאיפה מתחיל הבלגאן – שאתם מחליטים שבעונה אחרת לתקופת זמן מוגבלת ובמקום מסוים אפשר לצוד חיה ספציפית, ואז אתם נותנים רק לחלק קטן מהציידים לבוא.

אופיר פינס-פז: הבעיה היא שמתחיל העניין הפרטני ואז יש מי שמקבל ויש מי שאינו מקבל.

אופיר פינס-פז: איך קובעים מי מקבל ומי לא מקבל?

רוני מלכה: יש נוהל של חלוקת היתרים.

רוני מלכה: יש מנגנון מבוקר, יש רישום של קבוצות ציידים וחלוקה לפי תור.

אופיר פינס-פז: כל כלכלן מתחיל שבודק מדינה, ההמלצה הראשונה של מדינה שרוצה להילחם בשחיתות – אל תעשו תורים, כי איפה שיש תור, יש שחיתות.

רוני מלכה: אתה לא יכול להכניס באותו אזור שתי קבוצות כדי שלא יקרה שם אסון.

רוני מלכה: עלו טענות שנבדקו, גם על ידי מבקר המדינה, בדקו אותנו וראו את כל המנגנונים.

אופיר פינס-פז: חשבתם על שיטות אחרות?

רוני מלכה: לא, כי המנגנון עובד כרגע בסדר מבחינתנו.

אופיר פינס-פז: לא מצאתי צייד אחד שחושב שזה בסדר.

שרה שלום: יש מצב ליצור עד כמה שניתן שוויוניות בחלוקת ההיתרים.

שרה שלום: הרבה פעמים נזקק פקח לפתרון של נזקי חקלאות אד הוק, והוא צריך מייד לפתור את הבעיה של החקלאי.

שרה שלום: לא יפתור את הבעיה של החקלאי – תתחלנה הרעלות, ואז נימצא בבעיה הרבה יותר קשה.

שרה שלום: לכן אנו מנסים לווסת את זה כל השנים.

שרה שלום: קיבלנו הערות והתיישרנו אתן.

אופיר פינס-פז: חקלאי שמרעיל - מה העונש נגדו?

שרה שלום: יש ענישה חריפה, אך מעט מאוד תופסים את ההרעלות, לכן המטרה החשובה ביותר, מבחינתנו, לתת את הפתרונות לחקלאים כמה שיותר מהר.

שרה שלום: לגבי גובה האגרה, יש קורלציה בין כמות הצייד שניתן לאוכלוסיית הציידים, שאגב, היום פחתה, היא עומדת על 3,000, יש עדיין קורלציה בין כמות הצייד שניתן לצוד לגובה האגרה.

שרה שלום: עוד לא מצאנו שיש חריגה.

שרה שלום: אנו כל הזמן בודקים את עצמנו.

אופיר פינס-פז: האם אין היגיון שכשמורידים שטחים וחיות ומטבע הדברים הצייד מצטמצם, מדוע האגרה אינה מצטמצמת?

שרה שלום: האגרה לא השתנתה הרבה מאוד שנים.

קריאה: האגרה עולה כל הזמן.

שרה שלום: במדד.

שרה שלום: אנחנו מקפידים לשמור על גובה האגרה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה.

דב חנין: שאלת הצייד מורכבת מאוד- -

אופיר פינס-פז: שלום, השר מג'אדלה.

אופיר פינס-פז: ברוך הבא.

דב חנין: בישראל הטבע נמצא בסכנת הכחדה לא בגלל הציידים אלא בגלל מיליון סיבות.

דב חנין: לכן אנו צריכים לראות את הנושא הזה בראייה רחבה ולהגן על מה שאנו יכולים.

דב חנין: ההצעה כאן היא מאוד סבירה ומידתית.

דב חנין: האזור שמבקשים החרגה שלו מהתחום המותר לצייד הוא אכן אזור שלא צריך לצוד בו, יש טעמים מאחורי הבקשה הזו, ולכן, מבלי להיכנס לשאלות רחבות יותר שצריך כמובן לדון בהן, כמו תהליך ההידברות בין הציידים לבין רשות הטבע והגנים, שאני בהחלט לקדם אותו ולעשות אותו יותר מסודר, לגופו של עניין אני מציע שנאשר את שתי הבקשות של המשרד להגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: חברים, אנו מודים לכם שהכנסתם אותנו לעובי הקורה.

אופיר פינס-פז: זו ישיבה ראשונה שלי בנושאים האלה.

אופיר פינס-פז: אני מודה לכם על הצגת התמונה הרחבה.

אופיר פינס-פז: אני בהחלט חושב שיש מקום להמשך דיון.

אופיר פינס-פז: אני חושב שטוב תעשו אם תשתפו פעולה עם הציידים עצמם.

אופיר פינס-פז: האנשים פה אחראיים, מקצועיים, מבינים במה מדובר, ובמסגרת שיתוף פעולה, מדינת ישראל תרוויח.

אופיר פינס-פז: גם דברים שנעשים בהסכמה נעשים בצורה טובה יותר מאשר דברים שנעשים בכפייה.

אופיר פינס-פז: הטענות הן טענות חזקות שמלוות אותם, של שמור לי ואשמור לך, של העדפות ומועדפים.

אופיר פינס-פז: יש לטפל בזה, ואני חושב שאתם צריכים להתמודד עם הטענות האלה, ולבוא אל השר ולאחר מכן אלינו עם הצעה.

אופיר פינס-פז: השיטה הזו יוצרת תחושה של למה התקשר אליו ולא אליי, כי בגלל שאי אפשר לצוד כלום כמעט, אנשים שמשלמים אגרת צייד גבוהה, זה המעט שיש להם.

אופיר פינס-פז: הצדק צריך להיעשות אך גם חייב להיראות.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לקבל אחת לשנה החל בשנה הזו דין וחשבון מסודר לשנת 2007 בכתב לגבי שיטת ההיתרים, את כל מה שאמרתם שאתם כותבים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לעשות בעניין זה פיקוח פרלמנטרי.

אופיר פינס-פז: השקיפות חשובה.

שרה שלום: זה הגנת הפרטיות.

מוניר חטאר: משנת 2000 אנו מבקשים מהם לקבל את רשימת מקבלי ההיתרים.

אופיר פינס-פז: אני לא מבין בזה כלום, ובלי שקיפות אי אפשר לעשות צדק.

אופיר פינס-פז: לכן אני מבקש שתגישו לנו כוועדה האחראית על הפיקוח על הפעולה הכוללת של המשרד ושלכם בהקשרים האלה דין וחשבון מסודר על 2007.

אופיר פינס-פז: אני מניח שייקח לכם כמה זמן לערוך אותו, אנו נמתין בסבלנות.

האני עמאשה: היתה פה הבטחה של מנכ"ל רשות שמורת הטבע ויועצת משפטית וראש אגף אכיפה, כולם ישבו פה, וזה רשום, הבטחה לתת היתר חגלות בעוד שנתיים.

שרה שלום: נתנו.

שרה שלום: אתם יודעים את הסיפור.

האני עמאשה: בג"ץ לא פסל את ההיתר.

שרה שלום: הלכנו נגד המדינה להגן על הדבר הזה בבג"ץ.

אופיר פינס-פז: נעשה בחינה מדויקת, אעמיד על זה אנשים ממכון המחקר שלנו, ונבדוק את זה אחת ולתמיד, שהדברים נעשים בצורה שוויונית.

אופיר פינס-פז: לגבי התקנות של השר עצמו, אני מעמיד אותן להצבעה.

אופיר פינס-פז: מי בעד?

אופיר פינס-פז: מי נגד?

אופיר פינס-פז: מי נמנע?

אופיר פינס-פז: פה אחד התקנות אושרו.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, הישיבה נעולה.