ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 435, 2007-12-24 09:00

גלעד ארדן: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

גלעד ארדן: זו הישיבה השביעית שאנו מקיימים בפרק הזה, בתקווה להשלים היום את ההצבעות לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

גלעד ארדן: נותרו לנו מספר סעיפים שבהם לא הכרענו, ולא הצבענו עליהם.

גלעד ארדן: בנוסף, ישנם מספר נושאים לא גדול שנותרו פתוחים.

אתי בנדלר: אדוני היו"ר, אתה ביקשת ממני להעלות את האפשרות לעגן בהצעת החוק עצמה את האחריות של ספק הגז לבדיקת מערכת הגז טרם הפעלתה.

גלעד ארדן: דבר שהיה מוסדר עד היום בתקנות.

גלעד ארדן: הנוסח שגברתי מציעה ייקרא עכשיו.

אתי בנדלר: הוא די דומה לנוסח הקיים היום בתקנות: בחוק הגז(בטיחות ורישוי) התשמ"ט-1989, אחרי סעיף 8 יבוא סעיף חדש, שכותרת השוליים שלו תהיה: "בדיקת תקינות מערכת גז ואחריות", שנוסחה המוצע יהיה כדלקמן: "8א (א) ספק גז נכנס יבדוק את מתקן הגז של צרכן גז, ויוודא את תקינותו טרם אספקת הגז לצרכן הגז.

אתי בנדלר: כאן אנו נקבל את ההערות של משרד התשתיות, האם אנו מדברים רק על מתקן הגז של צרכן הגז הנכנס, או לרבות מערכת הגז המרכזית.

אתי בנדלר: בסעיף זה ספק גז נכנס וצרכן גז.

אתי בנדלר: (ב) החל במועד אספקת הגז בידי ספק גז נכנס, אחראי הספק האמור לתקינות מערכת הגז של צרכן, שהוא מספק לו גז.

אתי בנדלר: בסעיף זה ספק גז נכנס – ואולי צריך להגדיר לצורך העניין גם צרכן גז – כהגדרתם בחוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה) התשמ"ט-1989".

אתי בנדלר: אני מזכירה לך, שאתה הנחת אותי להכין הצעת נוסח לסעיף הזה, משום שרצית לוודא שבד בבד עם חובת ספק גז יוצא למכור את המערכת שלו לספק גז נכנס, יהיה אחראי לבצע את כל הפעולות הקשורות לבטיחות הצרכן.

דרורה ליפשיץ: אנחנו תומכים.

גלעד ארדן: השאלה ששאלה היועצת המשפטית, היא האם הניסוח צריך להיות: "יבדוק את מתקן הגז של צרכן הגז, לרבות מערכת גז מרכזית".

גלעד ארדן: מה הניסוח הספציפי של חובת הבדיקה המוטלת על הספק הנכנס.

דרורה ליפשיץ: אני חושבת, שהנוסח המופיע היום בתקנות הוא המתאים.

אתי בנדלר: הוא לגמרי מתאים מבחינת הטרמינולוגיה לנוסחים של חוק הגז (בטיחות ורישוי).

דרורה ליפשיץ: למה?

דרורה ליפשיץ: יש לנו הגדרה של מערכת הגז.

ולדימיר נמירובסקי: מספק אותנו שייאמר: ספק גז נכנס יבדוק את מתקן הגז.

גלעד ארדן: האם מתקן גז הוא מוגדר?

ולדימיר נמירובסקי: ברגע שאתה מחליף חלק מסוים, אתה אחראי.

ולדימיר נמירובסקי: אם זה בניין רב קומות, זה לא מתקן.

ולדימיר נמירובסקי: אם זו אספקה של בלונים, מדובר במתקן לדירה ספציפית.

דרורה ליפשיץ: בנוסח התקנה נאמר:

דרורה ליפשיץ: יבדוק את מערכת הגז של צרכן גז יחיד.

דרורה ליפשיץ: האם זה משקף את מה שהוא צריך לבדוק?

גלעד ארדן: השאלה היא, האם מדובר במערכת הגז של כל הבניין.

גלעד ארדן: הרי מה מהות הסיפא?

גלעד ארדן: המהות היא, שכאשר ספק הגז נכנס הוא יבדוק בראש ובראשונה את מערכת הגז.

גלעד ארדן: הרי מדובר פה באספקה דרך מרכזייה.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים שהוא ייכנס ויבדוק את כל מערכת הגז המרכזית.

גלעד ארדן: השאלה, האם כדאי לומר, מתקן גז.

גלעד ארדן: כדי להסיר ספקות, מוטב לומר: מתקן הגז, לרבות מערכת הגז המרכזית.

ולדימיר נמירובסקי: זה בסדר.

אליהו גבאי: באיזה סעיף זה ייכנס?

אתי בנדלר: אנחנו נכניס את זה באחד הסעיפים.

אתי בנדלר: המספור הסופי ייקבע בהמשך.

אתי בנדלר: על כל פנים, זה תיקון לחוק הגז (בטיחות ורישוי).

דרורה ליפשיץ: אנחנו מציעים להיות צמודים להגדרת מתקן גז.

גלעד ארדן: מהי ההגדרה?

דרורה ליפשיץ: מתקן, מכשיר רכב מסחרי, כמשמעותו בפקודת התעבורה, או אביזר המשמש לאכסנה, להולכה, להובלה, למדידה, לשקילה, להפצה, לצריכה, לצבירה ולשריפה גזי שרפי של גז טרם פליטתם, לרבות מבנים, מכלים, צינורות, אביזרים קבועים או מטלטלים המשמשים במתקן.

גלעד ארדן: השאלה היא האם הכוונה למתקן בתוך דירה או גפ למתקן הראשי של הבניין.

דרורה ליפשיץ: גם למתקן הראשי.

ולדימיר נמירובסקי: זה כולל הכל, אבל תוספת שלך יכולה לסגור את כל הספקות.

גלעד ארדן: אפשר לומר: לרבות מערכת הגז המרכזית.

דרורה ליפשיץ: בגלל שבמקומות אחרים זה לא נאמר, זה עלול להתפרש כאילו אצל האחרים זה לא כולל.

דרורה ליפשיץ: אני לא רוצה שיהיה "מצא את ההבדלים".

גלעד ארדן: אם כך, ההגדרה תהיה אותה הגדרה.

אתי בנדלר: האם את יכולה לחזור על זה, גברת?

דרורה ליפשיץ: זה מופיע בחוק הגז (בטיחות ורישוי), ולכן אם את משתמשת פה במתקן גז, אז את לא צריכה להגדיר את זה.

אתי בנדלר: האם את מציעה שהנוסח הסופי יהיה: ספק גז נכנס לבדוק את מתקן הגז של צרכן גז, ויוודא את תקינותו.

דרורה ליפשיץ: כן, טרם שהוא מתחיל לספק גז לצרכן הגז.

גלעד ארדן: האם למישהו מספקיות הגז יש הערות?

גלעד ארדן: צריך לזכור, שהסעיף הזה רק מעגן חובה שקיימת היום בתקנות.

עידן בן ארי: צריך לדאוג שהסעיף חל גם על הצובר.

עידן בן ארי: כלומר, הצובר הוא לא של הצרכן.

גלעד ארדן: דומני שהגדרת מתקן הגז הקיימת היום כוללת גם את הצובר, ולכן כאשר אתה מקבל צובר שהוא חלק מהמערכת של הבניין, אז חלה עליך החובה לבדוק גם את תקינותו.

עידן בן ארי: אבל הנוסח היום מדבר על מתקן הגז של הצרכן.

עידן בן ארי: כאשר אומרים "של הצרכן", זה נוגע לדברים אחרים לא כולל הצובר.

עידן בן ארי: צריך לומר: "מתקן הגז כולו".

דרורה ליפשיץ: בסדר.

דרורה ליפשיץ: נאמר: המשמש את הצרכן.

אתי בנדלר: גם וגם: מתקן הגז של צרכן הגז או המשמש אותו.

גלעד ארדן: הערה חשובה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את הוספת סעיף בדיקת תקינות מערכת גז ואחריות, כפי שהוקרא על ידי היועצת המשפטית של הוועדה ובתיקון שקיבלנו.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד – 5 נגד – אין נמנע – אין.

גלעד ארדן: הסעיף אושר פה אחד.

לאה ורון: הוועדה אישרה, אבל לא היה שר ממונה שהעביר פנייה לוועדה.

לאה ורון: מאחר שמדובר בתקנות של שר ולא היה שר שפנה לוועדה, האישור של הוועדה נשאר ללא מענה.

אתי בנדלר: היתה מחלוקת על דחיפות בדיקות מתקן הגז, שעל ספק גז לבצע במתקניו של צרכן.

אתי בנדלר: היתה על זה כמעט מלחמת עולם.

אתי בנדלר: בסופו של דבר היתה החלטה ראשונה, שהבדיקה תיעשה לפחות אחת לחמש שנים.

אתי בנדלר: בישיבה שלאחר מכן היתה הצעה לשנות את הנוסח, וניתן איזשהו גרייס לספקיות הגז.

אתי בנדלר: כך היתה החלטה האחרונה של ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: זה היה מותנה בכך, שהשר הממונה יקבל את ההחלטה, ויאשר את נוסח התקנות האלה.

אתי בנדלר: ככל שהבנתי ממשרד התשתיות, השינוי הזה לא היה מקובל על השר החדש.

אתי בנדלר: ככל הנראה לכן לא היתה פנייה.

אתי בנדלר: גברתי ליפשיץ, האם אני מדייקת בדבריי?

בנימין בן-אליעזר: האם את מדברת על הקדנציה הקודמת או על הקדנציה הזו?

אתי בנדלר: נדמה לי שזה היה בתקופתו של מודי זנדברג.

לאה ורון: מודי זנדברג היה השר היוצא.

אתי בנדלר: אינני זוכרת מי נכנס לאחר מכן, על כך פנים, בהחלטה החדשה של ועדת הכלכלה הנוסח של מועדי הבדיקות נתן גרייס לספקיות השר, וככל הנראה השר שנכנס לא הסכים לאותו גרייס.

דרורה ליפשיץ: אני לא יודעת לומר לך אם השר שנכנס התנגד, אבל נעשתה עוד עבודה במסגרת הדרג המקצועי במשרד.

גלעד ארדן: בוא נאמר, שמאז לא היתה עוד פנייה כתובה של ועדת הכלכלה, לכן אין גם שום תשובה כתובה של משרד התשתיות.

גלעד ארדן: הדיון הזה מיותר.

גלעד ארדן: בואו נדון כעת, ונראה מה הסטנדרט שאנו מבקשים לקבוע.

גלעד ארדן: אני מבקש להבהיר, שבזמנו משרד התשתיות שכר יועץ ביטוח שיחווה את דעתו בעניין חובת הביטוח.

גלעד ארדן: אותו יועץ הגיש דוח, שבו הוא ציין מספר – ולא ברור אם מדובר במספר מינימום או במספר לדוגמא - של 5,000,000 דולר לאירוע בודד ו-10,000,000 דולר לשנת ביטוח.

גלעד ארדן: בזמנו, כפי שנמסר לי, הממונה על ההגבלים העסקיים, עו"ד דרור שטרום, התנגד לסכום הזה כי הוא חשב שמדובר בחסם לתחרות.

גלעד ארדן: אני שוחחתי איתו לקראת הישיבה הזאת, והוא אמר לי שנכון לאז ההתנגדות שלו נבעה מכך שהשוק היה לא תחרותי, ולא היו בו סעיפים כדוגמת אלה שאנו עומדים לאשר היום.

גלעד ארדן: לכן, אני סבור שאם אנחנו מדברים על שוק שעומד להיפתח לתחרות – וכולנו מקווים שהחברות הקטנות תגדלנה את חלקן – מדובר בשוק שיכולים להיות בו הרבה יותר מעברים ממה שהיו בעבר, ולכן חשוב לנו לוודא שאם חס וחלילה יקרה אירוע גז אז לחברה שתצטרך לפצות דיירים על הנזק שייגרם להם יהיה כיסוי מינימאלי.

גלעד ארדן: לכן, אני ביקשתי להציע שאנחנו נעלה כאן היום להצבעה ונעגן חובה שהיום לא קיימת בחוק ובתקנות, שספק גז יהיה חייב להחזיק פוליסת ביטוח תקפה, שתיתן מענה לנזק של עד 5,000,000 דולר לאירוע בודד, ו-10,000,000 דולר לכלל האירועים באותה שנה.

גלעד ארדן: הביטוח צריך להיות בחברת ביטוח, שמפוקחת על ידי אגף המפקח על הביטוח במשרד האוצר.

גלעד ארדן: צריך להבין, שאם הסעיף הזה איננו קיים בחוק או בתקנות, אין חובה מהדין להחזיק ביטוח, ואז החברות לא חייבות לעשות את הביטוח אצל חברה שאנו מכירים את היכולות הכלכליות שלה, והאם היא אכן יכולה לגבות אירוע ביטוחי.

גלעד ארדן: גברתי היועצת המשפטית, האם את רוצה לקרוא את הסעיף שנוסח?

אתי בנדלר: "בסעיף 14 לחוק העיקרי במקום האמור בפסקה (3) יבוא: הוא מחזיק בפוליסת תקפה לביטוח אחריותו כלפי צד ג', אחריותו המקצועית ואחריות המוצר.

אתי בנדלר: השר רשאי לקבוע הוראות ותנאים לעניין זה, ובלבד שסכום ביטוח האחריות לא יפחת מ-5,000,000 דולר של ארצות הברית למקרה אחד, ומ-10,000,000 דולר למספר מקרים במהלך שנה אחת.

אתי בנדלר: סכום ההשתתפות העצמית בכל הביטוחים הנדרשים לא יענה על ..... של ארצות.

אתי בנדלר: הברית".

אתי בנדלר: השארתי את זה ריק, כי לא הנחית אותי בנושא זה.

דרורה ליפשיץ: אנחנו תומכים בהכללת חובת הביטוח בחוק.

דרורה ליפשיץ: יש כבר היום חובת ביטוח בחוק, אבל היא לא מפורטת.

דרורה ליפשיץ: היום סעיף 14(3) קובע, שמי שקיבל רשיון מקיים את ההוראות בדבר ביטוח, כפי שייקבע השר בצו.

דרורה ליפשיץ: אין צו, אבל יש הוראות בנוהל שלנו, שלפיהן גובה הביטוח הוא 3,000,000 דולר לאירוע.

דרורה ליפשיץ: אנחנו מציעים סעיף דומה לזה שקראה היועצת המשפטית של הוועדה, שהשינויים בו הוא שהסכום של 5,000,000 דולר לאירוע בודד ייקבע היום בחוק, אבל תהיה סמכות לשר, באישור ועדת הכלכלה, להפחית או להגדיל את הסכום בהתאם לנסיבות.

גלעד ארדן: מקובל.

דרורה ליפשיץ: השינוי הנוסף, הוא שייקבע בחוק שהביטוח ייעשה אצל מי שפועל כדין לפי חוק הפיקוח על עסקי ביטוח, בן אם הוא מבטח חוץ ובין אם הוא מבטח ישראלי, אבל מפוקח על ידי הפיקוח על שוק ההון במשרד האוצר.

דרורה ליפשיץ: אנחנו מתייחסים גם לתקופת הביטוח, כאשר הביטוח צריך להיות תקף במשך כל תקופת הרשיון, והוא ייעשה באופן שיכסה תביעות בשל אירועים שאירעו בתקופת הפוליסה, גם אם הוגשו לאחר מכן.

דרורה ליפשיץ: גובה ההשתתפות העצמית המקסימאלית שאנו מציעים, הוא 50,000 דולר.

דרורה ליפשיץ: אנחנו מציעים שבסעיף 14 בפסקה (3) ייאמר: הוא מקיים את הוראות בדבר ביטוח חבותו על נזקים, כקבוע בתוספת השנייה לחוק זה, וכפי שקבע השר בתקנות.

דרורה ליפשיץ: השר יהיה רשאי להגדיל או להפחית את הסכומים הקבועים לעניין זה בתוספת השנייה.

דרורה ליפשיץ: כל ההוראות של הקביעה בצו ובתקנות הן באישור ועדת הכלכלה.

דרורה ליפשיץ: אנחנו מציעים, שהתוספת השנייה תאמר כך: "ספק גז יערוך ביטוח לכיסוי חבותו בשל כל אירוע בסך שלא יפחת מ-5,000,000 דולר לאירוע.

דרורה ליפשיץ: הביטוח ייעשה אצל מי שפועל כדין לפי חוק הפיקוח על עסקי הביטוח התשמ"א-1981.

דרורה ליפשיץ: הביטוח יהיה תקף במשך כל תקופת הרשיון וייעשה באופן שיכסה תביעות בשל אירועים שאירעו בתקופת הפוליסה, גם אם הוגשו לאחר מכן.

דרורה ליפשיץ: סכום ההשתתפות בביטוח כאמור לא יעלה על סך 50,000 דולר לאירוע".

גלעד ארדן: האם זה ברור למשרד התשתיות, שחלק מתפקיד הפיקוח שלו הוא גם לבקש מכל מי שיש לו רישיון להיות ספק גז לקבל אותו ולראות אותו?

גלעד ארדן: אני לא יודע איך זה עובד.

גלעד ארדן: כבר ראיתי מקרים עם רשם הקבלנים.

גלעד ארדן: החובות שלהם לא היו ברורות, מבחינת מה צריך לראות אצל מי שתחתיהם.

ולדימיר נמירובסקי: התשובה היא חיובית.

דרורה ליפשיץ: זו כמעט שאלה רטורית.

גלעד ארדן: ליתר הביטחון אני אומר את הדברים.

דרורה ליפשיץ: לא רק בתחילת התקופה.

דרורה ליפשיץ: אם הפוליסה היא לשנה, אנחנו בודקים זאת כל שנה.

גלעד ארדן: האם הרשיון של ספק גז מתחדש משנה לשנה?

נתן קרמרסקי: הוא לשלוש שנים, אבל עדיין בכל שנה אנחנו מבקשים בדיקה מחדש של הביטוח, על מנת לראות שזה בתוקף.

תמר בזק-רפפורט: לגבי הנושא של ההשתתפות העצמית, אנחנו מבקשים שזו תהיה פונקציה של המחזור.

תמר בזק-רפפורט: חברת הביטוח שאני מייצגת עושה ביטוח בהיקפים הרבה יותר גדולים מהמינימום המחויב, ובהתאם גם ההשתתפות העצמית היא גבוהה יותר.

תמר בזק-רפפורט: הורדת ההשתתפות העצמית תייקר מאוד את הפוליסה ובלי הצדקה, כי אנחנו מעדיפים לקחת את זה עלינו.

תמר בזק-רפפורט: אנו רוצים לקבוע את זה כפונקציה של המחזור, וכך זה יהיה דיפרנציאלי בין החברות.

דרורה ליפשיץ: ביטוח החובה שלכם לפי החוק, יהיה עם השתתפות עצמית של 50,000 דולר.

דרורה ליפשיץ: אם יש לכם ביטוחים נוספים, אז הם ביטוחים נוספים.

תמר בזק-רפפורט: זה לא עובד כך.

דרורה ליפשיץ: אולי אפשר לעשות השתתפות עצמית מגובה הפוליסה ולא מהמחזור.

דרורה ליפשיץ: אם הפוליסה שלכם היא 3 מיליארד, אז זה יהיה אחוז ממנה.

דרורה ליפשיץ: איך אנו נתחיל לבדוק את המחזור?

אתי בנדלר: השאלה מעבר לזה, האם המחזור משקף את האיתנות הפיננסית של ספקית הגז.

אתי בנדלר: אם אין לה איתנות פיננסית ויש לה השתתפות עצמית גבוהה, אז היא לא תוכל לעמוד במחויבות שלה.

תמר בזק-רפפורט: ההצעה שלך, שיהיה יחס בין ההשתתפות עצמית לגובה הפוליסה היא בסדר.

תמר בזק-רפפורט: אם זה 5 ל-50 זה בסדר.

דרורה ליפשיץ: אני לא יודעת מה השיעור, אם זה 10% או יותר.

תמר בזק-רפפורט: 10%.

ולדימיר נמירובסקי: אבל 10% זה חצי מיליון.

גלעד ארדן: אבל אז מחר תלך חברה קטנה ובשביל להוזיל את הפוליסה היא תיקח על עצמה השתתפויות עצמיות בהיקף מאוד גדול, ואחרי זה כשיקרה האירוע הביטוחי היא לא תוכל לעמוד בזה.

גלעד ארדן: מה פתאום שאני אסכים לזה?

ולדימיר נמירובסקי: אפשר לומר: ולא תעלה על אחוז אחד מגובה הפרמיה, מהסכום הביטוחי.

גלעד ארדן: נניח שחברת גז קטנה הצליחה להעביר אליה הרבה מאוד בניינים.

גלעד ארדן: בהתאם לחוק היא לא צריכה להחזיק מלאי גדול של צוברים.

גלעד ארדן: היא יכולה להראות שיש לה חתימות מהבניינים, ולקנות את הצובר.

גלעד ארדן: נניח שהיא גדלה להיקף גדול של פוליסות, שבכלל לא מלמדות על האיתנות הפיננסית שלה ועל ההון המצוי ברשותה.

גלעד ארדן: אם אני אאפשר לה להגדיל כמה שיותר את ההשתתפות העצמית ביחס לפוליסות שהיא רכשה, אז אני מטיל בספק את השאלה האם היא תהיה מסוגלת לעמוד בהשתתפות העצמית הזו.

ולדימיר נמירובסקי: אם אנו מדברים על המינימום שהוא 5,000,000 דולר פר אירוע, וקודם התכוונו שסכום השתתפות העצמית יהיה 50,000,000 דולר, אז זה למעשה תרגום של אחוז אחד.

ולדימיר נמירובסקי: אם חברות גז שהן יותר איתנות מוכנות לקחת על עצמן סכום השתתפות עצמית גבוה מזה, זה בסדר.

גלעד ארדן: אבל הן לוקחות את זה על עצמן כדי להוזיל את הפוליסה.

דרור שטרום: אבל לניזוק זה לא משנה.

דרור שטרום: הניזוק לא משתתף בהשתתפות העצמית.

גלעד ארדן: האם ההצעה שלכם שההשתתפות העצמית תהיה לכל היותר אחוז מהביטוח?

תמר בזק-רפפורט: כן.

תמר בזק-רפפורט: זה מה שהציעה גברת ליפשיץ, וזו נראית לנו הצעה ראויה.

גלעד ארדן: לכל אחד אחוז מהביטוח.

תמר בזק-רפפורט: אף אחד לא יגדיל את הביטוח בשביל זה, כי זה נורא יקר.

יורם טמיר: זה עניין שהוא בין המבוטח לבין חברת הביטוח.

יורם טמיר: אני לא חושב שמישהו יכול להתערב בזה.

יורם טמיר: זה עניין מסחרי.

גלעד ארדן: האם לוועדה הזו אין סמכות להתערב?

יורם טמיר: אני לא יודע.

גלעד ארדן: אם אין לוועדה סמכות להתערב בזה, אז אין לה בהרבה דברים סמכות להתערב.

יורם טמיר: מן הראוי, שהיו"ר וחברי הכנסת יבינו את מהות הביטוח של פוליסת הגז.

יורם טמיר: פוליסת הגז מכסה את האחריות השילוחית של חברת הגז, שהיא כוללת הכל עד הברז הדירתי, כאשר יש ויכוח אם זה כולל את צינור הגומי או לא כולל את צינור הגומי.

יורם טמיר: במצב הזה 65% על פי ממצאי איגוד חברות הביטוח של בתי האב במדינת ישראל לא מבוטחים בכלל מפני אירועי הגז.

יורם טמיר: אם מישהו יסתכל על ממצאי אירועי וגז בדיווחי משרד התשתיות, יראה שרוב אירועי הגז דווקא קורים בתוך הבית ולא במערכות הגז המרכזיות.

יורם טמיר: אם לוקחים בחשבון במדדים ביטוחיים את הסיכון, אז דווקא הסיכון היותר גדול מצוי במקום שאין בו ביטוח בכלל.

יורם טמיר: בזמנו אני הצעתי להסתכל על העניין באמצעות פוליסת פול שהיתה פותרת את כל בעיות ביטוח משק הגז כולו, כולל הדיירים.

יורם טמיר: אם, לדוגמא, היינו מטילים חובת פרמיה ביטוחית של 10 דולר על כל טון משיכה, בין מבתי הזיקוק ובין מייבוא, לפי היקף המשפחות של היום היה מדובר על פרמיה של 4,000,000-5,000,000 דולר, ואז היה אפשר לבטח כמעט את כל מדינת ישראל.

יורם טמיר: גם אם אדוני מציע להעלות את הסכום מ-3,000,000 דולר ל-5,000,000 דולר, זה לא תורם לטובת הצרכן הסופי, שבעניינו עסקינן.

יצחק זיו: אני מבקש, שכל שינוי בסכום הביטוח ייעשה באישור ועדת הכלכלה.

בנימין בן-אליעזר: זה מקובל עלינו.

ולדימיר נמירובסקי: יש בעיה במנגנון, כי לא מדובר בחברה שכל חודש מספקת את אותו סכום.

ולדימיר נמירובסקי: צריך לקבוע מנגנון, צריך להיות ביטוח מרוכז וכו'.

ולדימיר נמירובסקי: אנחנו חשבנו על הרעיון הזה מספר פעמים, אבל החלטנו שהמסגרת הנוכחית מתאימה יותר ופשוטה יותר ליישום.

גלעד ארדן: אני אשאיר את הניסוח הנוכחי עם התיקון: "לכל היותר ההשתתפות העצמית לא תעלה על אחוז אחד מסכום הביטוח לאירוע בודד", כאשר למשרד, באישור הוועדה, אפשרות לעשות שינויים.

לי דגן: יש פה הערה טכנית.

לי דגן: "חוק הפיקוח על עסקי הביטוח" שינה את שמו לפני כמה שנים, לחוק הפיקוח על שירותים פיננסים".

לי דגן: אנחנו מתנגדים להטלת חובת ביטח.

לי דגן: מבחינתנו זה דבר לא נכון, שיוצר כל מיני כשלי שוק.

גלעד ארדן: שמענו את העמדה הזאת בדיון על כך שאין ביטוח מקיף בבאר שבע מטעם ביטוח ישיר.

לי דגן: אנחנו לפחות עקביים במדיניות.

בנימין בן-אליעזר: חשבתי שאחרי שזליכה הלך, במשרד האוצר כולם יאמרו אותו דבר.

גלעד ארדן: אני חייב לגלות לך סוד, זליכה לא היה הבעיה היחידה של משרד האוצר.

גלעד ארדן: הוא לא היה בעיה בכלל.

לי דגן: אנחנו מתנגדים להטלת חובת ביטוח.

לי דגן: זה יוצר ביקוש קשיח, התעריפים עולים, הפוליסות נהיות פחות טובות.

לי דגן: אז קוראים לממשלה להתערב, לספק זמינות של ביטוח, וכו'.

לי דגן: זה יוצר המון כשלי שוק מסביב.

לי דגן: אם בכל זאת תחליט הוועדה שהיא הולכת על חובת ביטוח, אז אנחנו מציעים לשקול את זה כאחת מכמה חלופות.

לי דגן: לאפשר לחברת הגז או לרכוש ביטוח או לקחת כמה ערבויות ולשים בטחונות כאלה ואחרים שיבטיחו שיהיה מישהו שישלם לניזוק.

גלעד ארדן: מה אתם מציעים?

לי דגן: שחובת הביטוח תהיה אחת מכמה חלופות, כדי להימנע מכל כשלי השוק שיוצרת חובת הביטוח.

גלעד ארדן: האם ערבות בנקאית לא יוצרת כשלי שוק?

לי דגן: כאשר יש כמה חלופות, הביקוש פחות קשיח.

גלעד ארדן: האם אין תקדים במדינה לחובת ביטוח?

לי דגן: אחד התקדימים שכולנו מכירים זה ביטוח חובה לרכב.

לי דגן: שם המדינה מתערבת בתעריפים, היא גם יוצרת פול שנותן ביטוח לכל מי שלא מצליח לרכוש ביטוח.

לי דגן: שם מתערבים גם בכיסוי.

לי דגן: יש כיסוי על פי חוק.

לי דגן: אנחנו לא חושבים שבכל שוק צריכה להיות מעורבות כזו גדולה.

גלעד ארדן: כלומר, אתם מתנגדים באופן כללי עם אפשרות לחריגים.

לי דגן: עם אפשרות לחריגים.

גלעד ארדן: האם השיקול הבטיחותי כאשר מדובר בחברות כלכליות שיש להן רצון למקסם את רווחיהן, הוא לא שיקול שאולי כן מחייב מחשבה לחריג נוסף בהתנגדות הכללית?

לי דגן: אני חושבת שאם מטילים חובות אחריות כאלה ואחרות, לצד אפשרויות של ערבויות בנקאיות ובטחונות כאלה ואחרים, אנחנו כן נותנים פתרון לעניין הזה.

לי דגן: אם יוחלט שכן הולכים על חובת ביטוח, אנחנו חושבים שהמקום הוא לא בחוק אלא בתקנות, שהן הרבה יותר גמישות וניתן לשנות אותן.

לי דגן: אז לפי תנאי השוק אפשר לסדר את זה קצת אחרת.

גלעד ארדן: אני שוחחתי עם המפקח על הביטוח לפני מספר ימים על ההצעה הזו.

גלעד ארדן: חבל מאוד שלא הגשתם הצעת נוסח, להרחיב את המעורבות של המשרד.

גלעד ארדן: כרגע הוועדה תצביע על חובת הביטוח, עם אפשרות למשרד לשנות את ההיקף שלה באישור הוועדה.

גלעד ארדן: יכול להיות שניתן לאפשר למשרד גם להוסיף, באישור הוועדה, חלופות לחובת הביטוח שיכללו ערבות בנקאית.

גלעד ארדן: השאלה איך נגדיר את זה, בטחונות חלופיים.

לי דגן: אפשר למצוא ניסוח.

גלעד ארדן: מצוין שאפשר, אבל את יודעת שהיום יום שני ומחר הכנסת צריכה להצביע על חוק ההסדרים.

גלעד ארדן: אם יש לכם התנגדות והצעה חלופית, הייתם צריכים לבוא עם החלופה הזו באופן יותר מסודר.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר, שצריך לקבוע כאן את מועד התחילה של הסעיף הזה.

אתי בנדלר: אני מניחה, שזה לא יהיה מיידי כי בכל זאת צריכים זמן היערכות כדי לרכוש את פוליסות הביטוח.

אתי בנדלר: דבר שני, המשרד הצהיר כאן בישיבה הקודמת שתוך חודשיים, לכל היותר, הוא יפיץ תזכיר הצעת חוק לתקן את חוק הגז (בטיחות ורישוי).

אתי בנדלר: אני מניחה שתוך חודשים ספורים תונח הצעת חוק לתיקון החוק הזה, ובמסגרתו ניתן יהיה להציע שינויים גם לנושא הזה של הביטוח.

אתי בנדלר: כיוון שאנו אמורים היום להניח את הצעת החוק ואין לנו זמן להתחיל לגבש רעיונות חדשים, אנו נשאיר את הנושא כפי שהוא.

גלעד ארדן: אנחנו נישאר היום עם הביטוח, והמשרד יבוא בדברים עם משרד האוצר.

גלעד ארדן: נקווה שהשלושה חודשים לא יצרו עיוותים קשים מדי בשוק.

אבי פרל: אני רוצה לומר דבר מאוד פשוט.

אבי פרל: חברות ביטוח אינן נוטות לבטח חברות גז, בפרט לא חברות גז חדשות.

אבי פרל: החסם של ביטוח לחברות חדשות יהיה חסם עקרוני ומשמעותי.

אבי פרל: עד ה-3,00,000 האלה שהצלחנו להשיג, היו קשיים רבים.

אבי פרל: אני מציע, שעד אחוז מסוים ממחזור שוק ייקבע 3,000,000 ומעל לזה 5,000,000.

אבי פרל: אדוני צריך להבין, שבמשך 18 שנים כל חברות הגז הקטנות לא הצליחו להגיע ל-8% משוק הגז.

אבי פרל: רוב הגז עדיין בידי החברות הגדולות.

אבי פרל: אחרי הרפורמה המוצעת החברות יגדלו, האחוז שלהן יגדל, ואז ניתן יהיה לבקש להגדיל את הביטוח בצורה מאוזנת בין כמות לבין סכום הביטוח.

אבי פרל: מקבלני בניין שבונים מגדלים רבי קומות לא מבקשים לעשות ביטוחים כאלה ואחרים, ומאיתנו מבקשים סכום של 5,000,000 דולר.

אבי פרל: הכי גרוע, זה שהלקוח עצמו אינו נהנה מכך.

אבי פרל: מי שנהנה אלה הן חברות הביטוח ולא הלקוח.

אבי פרל: עד היום רוב האירועים במדינת ישראל קרו בעקבות הלקוח, ולא בעקבות החברה.

אבי פרל: אנחנו לא מבטלים את המכשיר עצמו: הכירה, התנור, מחמם המים או כל מכשיר אחר.

אבי פרל: המכשיר עצמו בעצם לא מבוטח, והוא הכשל בגז ולא הוסת, הצינור או הצובר.

אבי פרל: הכשל עצמו הוא הכשל בתוך הדירה, הציוד שהדייר משתמש בו, שהוא לא מבוטח בכלל.

אבי פרל: אולי זה הזמן להציע הצעה לביטוח לדייר הזה.

קריאה: אבל יש ביטוח תכולה.

אבי פרל: אולי ל-20% יש ביטוח על התכולה.

גלעד ארדן: אני לא חושב, שהאיתנות הפיננסית של חברה כזו או אחרת, היא שיקול האם לפטור אותה מהיקף מסוים של מביטוח.

גלעד ארדן: מבחינתי, זה שיקול הפוך.

גלעד ארדן: כאשר אנו מדברים על רפורמה על מנת לעודד את התחרות בבניינים שמקבלים גז דרך מרכזיות, אנחנו מבינים שהמעבר של האחריות יהיה הרבה יותר משמעותי.

גלעד ארדן: אתם בעצמכם אמרתם שלא היו תזוזות שנים, וכי 90% נמצאים תחת 4 חברות.

גלעד ארדן: אותה חברה שנמצאת הרבה שנים באותו בניין, זה יכול לגרום לה גם לתחושת אחריות מוגברת.

גלעד ארדן: כאשר אנו פותחים את השוק לתחרות, אנו לא יכולים לשחרר את עצמנו מלדעת, שאם חס וחלילה יקרה משהו במערכת המרכזית הזו לספק – בין אם זו חברה גדולה ובין אם זו חברה קטנה - יהיה כיסוי ביטוחי.

גלעד ארדן: גם 5,000,000 דולר אינו סכום ביטוחי גבוה.

גלעד ארדן: הרי לא נתחיל גם להבחין בין אזורים להם החברה מספקת גז.

גלעד ארדן: באזור תל אביב זה שלוש דירות בבניין ואתה כבר מגיע לסכום הזה, ואני לא מדבר על נזקים עקיפים.

גלעד ארדן: לכן, אני לא חושב שאני יכול לשנות את המספר הזה.

חנא סוייד: אין מחלוקת, שהעניין של הבטיחות לא צריך להיפגע בכלל בגלל הנורמה החדשה שמכניסים לשוק הגז.

חנא סוייד: השאלה היא, האם העניין של בטיחות וביטוח יושפעו כתוצאה מהרפורמה המוצעת, במיוחד בתקופת בין הערביים הזו.

חנא סוייד: באיזו נקודת זמן האחריות הביטוחית או הבטיחותית חלה על חברה זו או אחרת.

חנא סוייד: אני לא רוצה שתהיה תקופת מעבר, שבה אין אחראי.

חנא סוייד: כאן דיברו הרבה על ביטוח, ואני רוצה דווקא לדבר על העניין של בטיחות, כי אנו צריכים לדאוג גם לצרכן ולא לחברות שיכסו עצמן מבחינת ביטוח.

ולדימיר נמירובסקי: אין לא קונה מבחינת בטיחות.

ולדימיר נמירובסקי: יש גבול חד בין העברה מאחד לשני.

ולדימיר נמירובסקי: יש נקודת שבר, והיא פרוק מונה.

גלעד ארדן: זה לא נכון, כי רק לפני 10 דקות הצבענו כאן על מועד אספקת הגז.

גלעד ארדן: לפני שנכנסת הצבענו על סעיף שאומר: ספק גז יבדוק את מתקן הגז.

גלעד ארדן: החל במועד אספקת הגז אחראי הספק האמור לתקינות מערכת הגז.

ולדימיר נמירובסקי: אין סתירה.

קריאה: זה היינו הך.

גלעד ארדן: זה לא היינו הך.

חנא סוייד: גם אם יש פער של כמה שעות, זה משמעותי.

גלעד ארדן: יש פער של כמה שעות.

ולדימיר נמירובסקי: אין סתירה בין מה שנאמר לבין מה שכבר הוכרע על ידי הוועדה.

ולדימיר נמירובסקי: ברגע שיש פירוק וסת ומונה, זו מניעה פיזית של אספקת גז לצרכן.

ולדימיר נמירובסקי: מרגע זה, הדבר הכי מסוכן שיכול לקרות עם כיריים, זה אם מישהו מאיים בזה ונותן למישהו מכה בראש.

ולדימיר נמירובסקי: מרגע שספק נכנס, הוא מחבר את כל הציוד, עושה בדיקה ומתחיל לספק גז.

גלעד ארדן: הרי כאשר מתקינים את הוסת ואת המונה, צריך גם להזרים גז חדש לצובר או להביא מיכלים חדשים.

גלעד ארדן: גם אז יכולה לקרות תקלה, והוא עדיין לא סיפק לבתי גז.

גלעד ארדן: הוא עוד בשלב ההתקנה.

ולדימיר נמירובסקי: אבל אסור להזרים גז טרם בדיקה, ולכן אין סתירה.

גלעד ארדן: אני רוצה להסביר את השאלה עוד פעם.

גלעד ארדן: נניח שיש ספק יוצא, שמפרק את הווסתים והמונים.

גלעד ארדן: כרגע יש הפסקת גז של שלוש שעות, שהודיעו עליה לצרכנים.

גלעד ארדן: נניח שהוא גם שואב מהצובר את הגז שנשאר שם.

ולדימיר נמירובסקי: יכול להיות שהוא שואב ויכול להיות שלא.

גלעד ארדן: נניח שהספק החדש מתחיל להרכיב וסתים ומונים, וחל פיצוץ בצובר, מי אחראי?

גלעד ארדן: הספק החדש לא אחראי עד שהוא לא התחיל לספק גז לצרכנים.

ולדימיר נמירובסקי: זה אירוע שקרה במתקן לא של הצרכן.

ולדימיר נמירובסקי: המתקן של הצרכן מנותק פיזית.

ולדימיר נמירובסקי: האירוע הזה שייך לחברת הגז.

גלעד ארדן: של איזו חברה?

חנא סוייד: החברה כבר נסוגה.

חנא סוייד: החברה כבר לקחה את הכלים שלה והלכה הביתה.

דרורה ליפשיץ: מבחינתנו, מדובר על החברה הנכנסת.

גלעד ארדן: הרי החברה היוצאת קיבלה את הכסף על הצובר.

דרורה ליפשיץ: נכון, והבעלות עברה לחברה הנכנסת.

גלעד ארדן: היא לא עברה.

גלעד ארדן: אנחנו הבהרנו, שהיא לא עוברת.

עדנה הראל: הקביעה הראשונה שהצענו, היתה שהבעלות עוברת עם העברת הבעלות.

עדנה הראל: אחרי הישיבה הראשונה תיקנו את הנוסח וסיכמנו, שהבעלות עוברת עם הפרוק תוך 3 ימים.

עדנה הראל: עדיין, ברור שיכול שתהיה הבחנה בין העברת הבעלות לבין האחריות.

גלעד ארדן: האם הפרוק מעביר את הבעלות?

עדנה הראל: זה מה שאומר הנוסח הקיים.

דרורה ליפשיץ: אנחנו ניסחנו את הסעיף בהתאם להחלטת הוועדה, שהבעלות עוברת ביום העברת התמורה.

עדנה הראל: זה שונה.

עדנה הראל: נאמר: עד שלושה ימים לאחר מכן, עם הפירוק.

עדנה הראל: זה על מנת שהאחריות תישאר בידי הספק היוצא, כל זמן שהוא לא פירק.

עדנה הראל: זה גם נותן לו אינסנטיב לפרק כמה שיותר מהר, וטוב שכך.

אתי בנדלר: המכלים הנייחים, לרבות השירות כאמור בפסקה (2) יועברו לבעלות הספק הנכנס עם תום פירוק המונה והוסת, כאמור בפסקה (5).

עדנה הראל: זה מה שאני אמרתי.

דרורה ליפשיץ: זה לא מה שכתוב בנוסח החדש שלנו, אבל בסדר.

עדנה הראל: עדיין יכול שתהיה הבחנה בין העברת הבעלות לבין האחריות הנזיקית.

עדנה הראל: האחריות הנזיקית ניזונה קודם כל מהדין הכללי ודיני הנזיקין.

עדנה הראל: יכול שיש השפעה גם לחוק הגז (בטיחות ורישוי) בקונוונציות שהוא יוצר לגבי בדיקות בטיחות וכו'.

עדנה הראל: בסיטואציה שאתה הצגת, שזה לפני שהספק הנכנס התקין את החלקים שלו ולפני שנערכה בדיקת בטיחות, האחריות תהיה על הספק היוצא, הגם שהבעלות היא כבר לא שלו.

גלעד ארדן: למה?

נתן קרמרסקי: יש מקום בו החקיקה צריכה להיעצר.

נתן קרמרסקי: אין מה לעשות, אי אפשר לתת להכל פתרונות בחקיקה.

נתן קרמרסקי: חלק מהפתרונות יהיו בפסיקה, וחברות הגז יודעות את זה.

נתן קרמרסקי: אנחנו מנסים ליצור ברירות מחדל.

נתן קרמרסקי: ברירות המחדל שנוצרו, הן שהבעלות עוברת עם הפרוק של הספק היוצא.

גלעד ארדן: למעשה, הוא פינה את השטח לספק הנכנס.

נתן קרמרסקי: נכון.

נתן קרמרסקי: המשמעות היא, שברירת המחדל היא שמרגע זה ואילך הספק הנכנס הוא הבעלים, ולכן האחריות היא עליו.

נתן קרמרסקי: יש הוראות מיוחדות בחוק אספקה ורישוי, ולכן הדין הכללי הוא זה שצריך לחול על הסיטואציה שחוק בטיחות ורישוי לא מדבר עליה.

נתן קרמרסקי: מאוד יכול להיות, שהתברר שהסיבה לנזק היא תוצאה של מחדל של הספק היוצא, ולכן הוא יצטרך לשאת באחריות.

נתן קרמרסקי: מאוד יכול להיות שברירת המחדל של האחריות תהיה של הספק הנכנס, כאשר הוא יצטרך להוכיח שהספק היוצא הוא זה שגרם למחדל.

נתן קרמרסקי: אני לא חושב שזה יפגע בצרכנים.

נתן קרמרסקי: אני מניח, שצרכן סביר יתבע גם את הספק היוצא וגם את הספק הנכנס, ותהיה פה אחריות כזו או אחרת.

נתן קרמרסקי: זו נקודה שקשה לפתור אותה בחקיקה.

חנא סוייד: מה אתם מציעים כברירת מחדל המשתלמת בדין?

נתן קרמרסקי: ברירת המחדל המשתלמת בדין, היא זו שהספק הנכנס הוא זה שאחראי כי הוא זה שהופך להיות הבעלים.

נתן קרמרסקי: מאוד יכול להיות שתהיינה סיטואציות אחרות.

עדנה הראל: כמו הסיפור הספציפי שהצובר התפוצץ.

גלעד ארדן: אני יכול לפתוח מחדש את הסעיף שאישרנו, ולהוסיף תוספת.

עדנה הראל: אמרנו שהבעלות עוברת.

גלעד ארדן: צר לי, שאתם לא מקשיבים לדיון כאן.

גלעד ארדן: הסעיף הקודם שהצבענו עליו, היה סעיף שקובע אחריות על הבטיחות: החל במועד אספקת הגז בידי ספק גז נכנס, אחראי הספק האמור לתקינות מערכת הגז.

גלעד ארדן: לפני רבע שעה הצבענו על הסעיף הזה.

עדנה הראל: הוא אחראי על התקינות.

עדנה הראל: זה עדיין לא אומר בהכרח שהאחריות הנזיקית תהיה שלו.

גלעד ארדן: אני יכול לקבוע שבמקום שייאמר: החל במועד אספקת הגז, יהיה כתוב: החל במועד העברת הבעלות.

גלעד ארדן: השאלה היא, האם אתם חושבים שיש בזה תועלת.

עדנה הראל: אני לא חושבת שזה נכון.

גלעד ארדן: אז אני לא אוסיף את השינוי הזה.

יורם טמיר: בפרקטיקה, הספק היוצא מסלק את גורם הסיכון שלו מהשטח, ואז הספק החדש נכנס פנימה ועדיין לא מביא סיכון חדש עד אשר הוא מזרים גז למערכת.

גלעד ארדן: האם לחברות הגז הגדולות יש עמדה בנושא הזה?

עידן בן ארי: אני מציע שייקבע, שעם פרוק המונה והוסת אנחנו התקפלנו מהשטח ויצאנו.

אתי בנדלר: מה לגבי האחריות?

עידן בן ארי: אנחנו לא נהיה אחראים על מה שקורה שם.

גלעד ארדן: אני רוצה להבהיר את מה שאמרה עדנה.

גלעד ארדן: יכול להיות שהספק היוצא ידע על איזה ליקוי שהיה בצובר, ולא סיפר לספק הנכנס את כל מה שהוא יודע על אותו צובר.

גלעד ארדן: האם מישהו יפטור את הספק היוצא מאחריות על מקרה כזה?

גלעד ארדן: אני מסכים, שלא צריך להבהיר את זה בצורה כזו חדה, שברגע שפרקת את הוסת ואת המונה אתה פטור מכל אחריות.

גלעד ארדן: עדיף שאימת הדין תחול על שני הצדדים.

דרורה ליפשיץ: לפעמים החברות הגדולות יכולות להיות גם מהצד של הספק הנכנס.

גלעד ארדן: ודאי, אבל יש הסתברות גדולה יותר שהם יהיו בצד היוצא בטווח הקרוב.

עידן בן ארי: מה שאדוני אומר מבהיר בצורה חד משמעית, למה השיטה של העברת צוברים מיד ליד פוגעת בבטיחות.

גלעד ארדן: אני סומך עליכם שאתם תגלו את כל מה שאתם יודעים על הצובר, ותאפשרו לספק הנכנס לדעת את כל המידע הבטיחותי בקשר לאחזקת הצובר.

גלעד ארדן: חס וחלילה, אין לכם עניין שמישהו ייפגע.

עידן בן ארי: זה לא יקרה.

גלעד ארדן: אז איך זה יכול לסכן את הבטיחות?

גלעד ארדן: כמו שאני סומך עליכם שאתם מתחזקים את הצובר טוב, אני סומך עליכם שאתם תעבירו אותו בצורה הכי בטיחותית לספק הנכנס.

עידן בן ארי: מה שדובר פה מראה בצורה הכי ברורה מה שהולך להיות.

עידן בן ארי: במקום שתקטע האחריות, וכל אחד ייקח את הציוד שלו והאחריות על המחדלים ממשיכה קדימה.

עידן בן ארי: ..

גלעד ארדן: אנחנו מדברים על מקרה נדיר וייחודי, על שעות המעבר עצמן, בין השעות שבהן הופסקה אספקת הגז לדירות עד אשר הספק החדש נכנס.

גלעד ארדן: אנחנו מדברים רק על המקרה הזה.

עידן בן ארי: תשאל אותה, אם היא חושבת שזה רק על זה.

עידן בן ארי: גם אחר כך אפשר לטעון את זה.

גלעד ארדן: במקרים קיצוניים שבהם התברר שהספק היוצא הסתיר מידע שהוא רלוונטי לבטיחות, בוודאי שתחול עליו אחריות מסוימת.

עידן בן ארי: תמיד יטענו שהוא הסתיר מידע.

גלעד ארדן: אבל זה בכל תחום כך.

עידן בן ארי: אבל בשום תחום לא מכריחים למכור משהו שאתה לא רוצה.

גלעד ארדן: אני רוצה להבהיר לחברות הקטנות, שאם החוק לא יעבור היום הוא לא יעבור בכלל.

עדנה הראל: גם אחרי שמורכבים הוסת והמונה של הספק הנכנס, יכול שיהיו נזקים והאחריות תהיה של הספק היוצא.

עדנה הראל: אני רוצה שהדברים ייאמרו בצורה ברורה.

עדנה הראל: לא מדובר רק על אי מסירת תיעוד.

עדנה הראל: יכול להיות שמדובר בתחזוקה לקויה, התקנה בלתי סבירה ופגם בלתי נסתר.

דרורה ליפשיץ: אנחנו לא משנים פה את הדין הכללי.

גלעד ארדן: אני מקבל את עמדתכם.

גלעד ארדן: אנחנו לא נעשה פה שינויים בדין הכללי.

גלעד ארדן: אני עובר להצבעה על הסעיף החדש לגבי חובת פוליסת ביטוח, כפי שקראה היועצת המשפטית ובשינויים שהציעה עו"ד ליפשיץ.

גלעד ארדן: כלומר, לשר תהיה אפשרות באישור הוועדה לשנות את הסכומים.

גלעד ארדן: אנחנו מבינים, שבחודשים הקרובים המשרד גם יבדוק מול המשרד הממונה על הביטוח אפשרות להוסיף חלופות לנושא של הביטוח.

גלעד ארדן: לגבי מועד התחולה, לא החלטנו.

אתי בנדלר: יש סעיף לגבי התחילה של סעיפים שונים.

גלעד ארדן: התיקון הנוסף עליו הוחלט, הוא שההשתתפות העצמית בפוליסות לא תעלה על 1% מסכום הביטוח.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – אין נמנע – אין.

גלעד ארדן: הסעיף אושר פה אחד.

אתי בנדלר: הסעיף הבא הוא סעיף שהיה כלול בנוסח הצעת החוק המקורי, בהצעת חוק ההסדרים: "בסעיף 14 לחוק העיקרי אחרי פסקה (3) יבוא: 4.

אתי בנדלר: הוא מספק גז רק לצרכנים שיש לו עמם חוזה בכתב לאספקת גז.

אתי בנדלר: לעניין התקשרות לאספקת גז שנעשתה לפני יום כ"ג בטבת התשס"ח, 1 בינואר 2008, תחול חובת התקשרות בכתב, כאמור בפסקה זו, החל ביום הראשון בינואר 2009".

אתי בנדלר: התאריך הוא בהתאם להצעה של משרד התשתיות.

גלעד ארדן: האם אפשר להסביר את המשמעות?

אתי בנדלר: לראשונה, קובעים כאן חובה סטוטורית לספק גז רק על פי חוזה בכתב.

אתי בנדלר: מכאן ואילך לא ניתן יהיה לספק לצרכן גז, אלא אם נחתם עמו חוזה בכתב.

גלעד ארדן: מה לגבי העבר?

אתי בנדלר: שאלתי את משרד התשתיות הלאומיות, מה קורה עם כל אותם צרכנים רבים שקיימים היום בשוק, שמקבלים אספקת גז מספקיות גז, שעל ידי התנהגות קיים ביניהם חוזה אבל החוזה הוא לא חוזה בכתב שנחתם?

אתי בנדלר: משרד התשתיות הלאומיות הציע, להחיל את הסעיף הזה בתום שנה, דהיינו בראשון לינואר 2008, כדי שעד לאותו מועד תהיה שהות בידי ספקיות הגז להחתים את כל צרכני הגז על חוזים.

אתי בנדלר: השאלה היא, האם זו באמת שהות מספיקה לצורך העניין הזה.

אתי בנדלר: הוועדה תצטרך להכריע.

סלעית קולר: יש הרבה צרכנים, שירשו את אספקת הגז, לא חתומים בחוזים, והם גם לא יכולים להסדיר את זה כי בעל הבית המקורי שהפקיד את הפיקדון, נפטר, נעלם ואין קשר.

סלעית קולר: מדובר על שנים רבות, וההסדרה תיצור בעיה.

סלעית קולר: צריך מנגנוני הסדרה לעניין העברת הפיקדון, כי הפיקדון הוא של בעל הבית המקורי ולא של מי שמקבל היום את אספקת הגז.

סלעית קולר: כתוצאה מזה יכול להיות מצב, שבו ייאמר לחברות הגז שהן תשמנה פיקדון חדש, כאשר כל הכספים יהיו כספים שאין עליהם בעלות, לא יודעים מי הם וצריך לאתר את בעל הבית המקורי.

קריאה: צריך להביא את זה לאפוטרופוס הכללי.

סלעית קולר: זו בעייתיות שהיא פרקטית לא בגלל שיש התנגדות לחוזה בכתב.

סלעית קולר: יכול להיות שצריך לפתור את זה, לפני שמכניסים את האחריות של הספקים.

אבי פרל: אני הצעתי, שבמקום החוזה בכתב או בנוסף לחוזה בכתב יבוא: או שהציג הלקוח תעודת משלוח או חשבונית ממי שהוא רכש גז.

אבי פרל: הרגע שהוא מציג חשבונית, כמוהו חוזה.

אבי פרל: צריך להוסיף את המילים: חשבונית או תעודת משלוח.

אבי פרל: אם אתה בא היום לאדם בשכונה בפריפריה, אני יוצא מתוך הנחה שהוא קנה את הגז, וקיבל חשבונית או תעודת משלוח.

אבי פרל: כמו שהסברתי בפעם הקודמת, יש לו שם מכלים שאינם שייכים לחוזה המקורי.

אבי פרל: אני פותר את זה מיד.

אבי פרל: אם הציג הלקוח תעודת משלוח, אנו רואים את זה כחוזה לכל דבר.

אבי פרל: כך החברה היוצאת מחויבת להחזיר את הפיקדון.

נתן קרמרסקי: זה שורש הרע.

נתן קרמרסקי: זו המלחמה בחאפרים.

נתן קרמרסקי: אם לא יהיה חוזה בכתב, החאפרים יחגגו.

נתן קרמרסקי: הם יכולים להמציא קבלנות לכל מיני הסכמים.

גלעד ארדן: אנחנו מדברים על העבר.

גלעד ארדן: בעתיד ברור שצריך להיות חוזה בכתב.

גלעד ארדן: השאלה היא, איך אנחנו מתייחסים למצב הקיים שהוצג כאן.

גלעד ארדן: גם ההצעה של אבי, לא דיברה על כך.

גלעד ארדן: האם החאפרים נותנים חשבוניות?

נתן קרמרסקי: לפעמים כן.

גלעד ארדן: גם אם אין להם רשיון לספק גז?

נתן קרמרסקי: כן.

נתן קרמרסקי: היה אדם באור יהודה שסיפק חשבוניות לכולם.

גלעד ארדן: אז יעשו בשבילך את העבודה.

גלעד ארדן: אתה תקבל חשבוניות שאנשים סיפקו גז, תסתכל ותראה שאין להם רשיון לספק גז.

גלעד ארדן: למרות שאין חוק עדיין בעניין.

אבי פרל: זו הוכחה.

גלעד ארדן: אין לו מה לשלול להן.

גלעד ארדן: אין לו קנס מנהלי להטיל עליהן.

אהרון אביטן: פעם זה היה.

אהרון אביטן: פעם הן נתנו חשבוניות, אבל היום זה כבר לא קיים.

אהרון אביטן: פעם זה היה בתוך חנויות שספקו גז, והם נתנו חשבונית.

גלעד ארדן: כרגע השאלה היא צרכנית ולא בטיחותית.

ולדימיר נמירובסקי: אנחנו ביקשנו שנה, כי כל שנה יש אספקה חדשה של הגז.

ולדימיר נמירובסקי: אם אין לספק גז חוזה מחודש, או שיש לו חוזה היסטורי שאבד, יספק את החוזה החדש במועד האספקה החדשה.

גלעד ארדן: אבל איך אתם עונים על השאלה שנשאלה?

ולדימיר נמירובסקי: לבעיה הזו יש כאלה שורשים, שאנחנו לא מסוגלים לפתור.

ולדימיר נמירובסקי: זה באמצעות צווי ירושה או דברים כאלה.

גלעד ארדן: האם את ועד הבית מחתימים פעם בשנה?

אתי בנדלר: אבל ועד הבית הוא לא הצרכן.

גלעד ארדן: הצרכן זה הדייר.

גלעד ארדן: נניח שאני דייר עם מערכת גז מרכזית, ומעולם לא יצרה איתי קשר חברת גז ולא חתמתי לאף אחד.

גלעד ארדן: נכנסתי לדירה, והחוזה של בעלת הבית הקודמת ממשיך משנה לשנה.

גלעד ארדן: גם אם הם יחתימו אותי, מה עם הפיקדון שהם גבו ממנה?

גלעד ארדן: היא אפילו לא תדע שזה עבר.

ולדימיר נמירובסקי: אנחנו לא פותרים בעיות לשעבר, בעיות של פיקדון, שהן בעיות כשלעצמן.

ולדימיר נמירובסקי: אנחנו לא מסוגלים לפתור את כל הבעיות.

גלעד ארדן: גם אני לא.

גלעד ארדן: אתה יוצר בעיה חדשה.

ולדימיר נמירובסקי: אנחנו מנסים למנוע בעיות עתידיות מאותו סוג.

גלעד ארדן: הדבר הנכון היה, שהייתם מביאים התייחסות לעניין הזה.

גלעד ארדן: אם אין למשרד מענה לבעיה הצרכנית, זה לא טוב.

גלעד ארדן: אני חשבתי שהדיון כאן יהיה רק על השאלה, האם שנה תספיק לחברות הגז הגדולות לגשת לכל הלקוחות שלהן ולהחתים אותם על חוזים בכתב.

גלעד ארדן: לא צפיתי את השאלה הזו, וחבל שאתם לא עוררתם אותה.

גלעד ארדן: אולי כן עוררתם אותה בכתב, אבל אני לא ראיתי זאת.

דרורה ליפשיץ: לא, זה לא התעורר קודם.

דרורה ליפשיץ: חידוש חוזה לא משמעותו לקיחת פיקדון חדש.

דרורה ליפשיץ: יכול להיות שמכאן והלאה ההצעה תהיה, שלגבי התקשרויות חדשות החוזה בכתב צריך להיות לגבי אותם מתקנים שבהם הספק מספק גז.

דרורה ליפשיץ: אם יש חוזה עם הבעלים, לא יידרשו לעשות חוזה עם הצרכן החדש.

דרורה ליפשיץ: כלומר, בכל אותם מתקנים שבהם ספק הגז מספק גז ויש חוזה בכתב עם הבעלים של הדירה או עם דייר קודם, לא יידרשו לעשות חוזה חדש.

דרורה ליפשיץ: זה אומר שלא צריך להעביר את הפיקדון, ולהתמודד עם אותה שאלה.

גלעד ארדן: ואם הדייר בדירה הוא לא מי שרשום בחברת הגז.

דרורה ליפשיץ: הכתובת שם היא לקוח של אותה חברה.

דרורה ליפשיץ: יש אסמכתאות בכתב.

דרורה ליפשיץ: יש פיקדון לגבי אותם מתקנים שנמצאים בדירה.

דרורה ליפשיץ: אני מדברת רק על אותן התקשרויות שהיו בעבר, כדי לא להשאיר את הכל פרוץ.

אתי בנדלר: מי במקרה כזה נחשב לצרכן הגז, הדייר הרשום על פי החוזה או הדייר המקבל בפועל את הגז?

אתי בנדלר: אם אין זהות בהגדרה של צרכן הגז הזה, אז זה יסכל חלק מהוראות החוק החדש.

דרורה ליפשיץ: לכן אני לא רוצה לומר, שמי שמקבל את הגז הוא לא הצרכן.

דרורה ליפשיץ: אני אומרת שלגבי התקשרויות שנעשו בעבר, לא נחייב חוזה בכתב חדש עם מי שבפועל צורך את הגז.

גלעד ארדן: אנחנו תחת לוח זמנים מאוד קצר.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לעשות כאן טעויות, שיגרמו לעוולות.

גלעד ארדן: לדעתי, מוטב שבשלב הזה נחיל את החובה הזו מעתה ואילך כך שכל צרכן חדש יהיה צריך להיות מגובה בהסכם כתוב.

גלעד ארדן: אני מדבר על כל צרכן ברמה הפרטנית של דירה ולא של בניין.

גלעד ארדן: כל דייר בבניין יהיה חייב לחתום על ההסכם.

גלעד ארדן: כיוון שאתם ממילא מתכוונים להפיץ תזכיר הצעת חוק לעניין הבטיחות ונושאים נוספים, תהיה הצעה שכוללת מספר תיקונים, גם בנושא של חוזה העבר.

גלעד ארדן: אני אקיים כאן דיון משולב על כל ההסדרה של הנושא הזה.

גלעד ארדן: חבל כרגע להכניס משהו שעלול להביא לפרצות, שיצרו עוול כלפי אנשים שיאבדו מאות שקלים בגללו.

אהרון אביטן: הבעיה בנוגע לגז מרכזי לא כל כך מהותית כמו בנוגע למכלים.

אהרון אביטן: ברגע שמדובר בדירות שכורות, יודעים מי הבעלים.

אהרון אביטן: סכום הפיקדון הוא בין 200 ל-250 שקלים.

גלעד ארדן: אז מה?

גלעד ארדן: האם לי יש סכות להעלים לו את הסכום של 250 שקלים?

אהרון אביטן: אם מכרת את הבית ולא דאגת לגשת לחברת הגז ולשנות זאת, אז איבדת 200-250 שקלים.

אתי בנדלר: לטובת מי?

אהרון אביטן: לטובת הדייר שקנה את הדירה.

אתי בנדלר: לא.

גלעד ארדן: אם אני אמכור את הדירה ואגש לחברת הגז, היא תיתן לי את הכסף?

סלעית קולר: כן.

גלעד ארדן: למה שהיא תיתן לי את הכסף?

סלעית קולר: כי הפיקדון הוא שלך.

גלעד ארדן: אבל הגז לא רשום על שמי, אלא עם שם מי שמכרה לי את הדירה.

סלעית קולר: אז אתה לא תקבל את הכסף.

גלעד ארדן: וגם היא לא תקבל אותו.

אברהם אביטן: אם אני מכרתי את הבית ולא דאגתי להחליף בעלות בחברת הגז, זו בעיה שלי.

גלעד ארדן: אבל אי אפשר להתעלם מהמציאות.

גלעד ארדן: המציאות היא, שלא תמיד מוכר וקונה של דירה זוכרים להסדיר ביניהם את העניין הזה, מי יקבל את הפיקדון, האם זה מגולם במחיר הדירה או לא.

גלעד ארדן: אני לא רוצה להכריע בסוגיה הזו בזמן כל כך קצר, כיוון שהיא התעוררה רק כרגע.

גלעד ארדן: המשרד ישקול את זה בשלושת החודשים הקרובים, ויביא את זה במסגרת התיקון הכולל.

חנא סוייד: זאת אומרת, להשאיר את הנוסח הקיים היום.

אתי בנדלר: אם כך, אני מבינה שאתה מעמיד להצבעה את ההצעה.

אלי משגב: אני רוצה לשאול, מה זה דייר חדש?

אלי משגב: אם לפני שבועיים הוא עבר, הוא לא יהיה חייב בחוזה?

אלי משגב: באיזו מדינה בעולם המערבי עובדים בלי חוזה?

אתי בנדלר: יש חוזה אבל לא בכתב.

אתי בנדלר: ברגע שספקית גז מספקת לי בפועל גז ואני משלמת לה, למעשה יש חוזה בינינו.

אלי משגב: אם אני לקחתי גז מ-4 מקומות, אז יש 4 חוזים.

אבי פרל: הספק האחרון.

אבי פרל: תעודת המשלוח האחרונה.

אתי בנדלר: אני מבינה, שההצעה לפיה ההוראה האומרת שהוא מספק גז רק לצרכנים שיש לו עמם חוזה בכתב לאספקת גז תחול רק לעניין התקשרות שנעשתה ביום התחילה, ביום 1 בינואר 2008 ואילך.

גלעד ארדן: החל מיום 1 בינואר 2008.

סלעית קולר: אולי אפשר להשאיר את ההוראה כמו שהיא, והשר יקבע בתקנות איך יועבר הפיקדון.

אתי בנדלר: זה יהיה במסגרת התזכיר שלהם.

חנא סוייד: העניין של הסכם בכתב הוא עניין חשוב.

חנא סוייד: לעניין התחולה, אני מציע שנישאר עם הנוסח הקיים.

חנא סוייד: כאן הציפו בעיות היכולות לנבוע מהמצב החדש.

חנא סוייד: אם אתה אומר שזה רק מעתה ואילך, אז אתה פוטר את הרוב.

חנא סוייד: אני מציע, להשאיר את הנוסח הזה ובינתיים המשרד יבוא עם פתרון.

גלעד ארדן: אני לא פוטר שום דבר.

גלעד ארדן: מי שהביא את הרפורמה הזו הוא משרד התשתיות, ולכן חזקה עליו שהוא מעוניין להסדיר גם את חוזה העבר.

גלעד ארדן: כדי שאנחנו לא נעשה עוולה פה, כיוון שזו שאלה שהתעוררה רק עכשיו ואני לא מודע לכל ההיבטים של המעברים הללו, אני מציע שנקבע רף חדש, שהחל מעוד שבוע לא יהיו יותר התקשרויות שהן לא בכתב.

גלעד ארדן: לגבי חוזה העבר, נתנו למשרד שלושה חודשים להביא לנו פתרון.

גלעד ארדן: אני חושב שזה הוגן ומספק.

גלעד ארדן: דרור אומר לי, שאם עכשיו באה חברה לבניין שהיא כבר מספקת לו, רוצה להבטיח שהוא לא יעזוב אותה, מבקשת להוריד 30% מהמחיר, ואומרת: בואו תאשרו את הארכת ההסכם שלי על ידי ההתנהגות שלכם.

גלעד ארדן: אני חושב, שהאינטרס שלה היא להחתים אותם בכתב.

דרורה ליפשיץ: כל התקשרות או שינוי תנאים בחוזה צריכה להיעשות בכתב.

גלעד ארדן: אז צריך להוסיף, שזה לרבות שינוי תנאי ההתקשרות הקיימת.

גלעד ארדן: אנחנו עוברים להצבעה.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – אין נמנע – אין.

גלעד ארדן: הסעיף אושר פה אחד.

אתי בנדלר: הסעיף הבא מתייחס לביצוע בדיקות תקופתיות.

דרורה ליפשיץ: אנחנו מדברים על הוספת פסקה לסעיף 14, פסקה (5): ומבצע בדיקות תקופתיות לכל הצרכנים שהוא מספק להם גז בהתאם לתקן ישראלי ת"י 158, ואינו מספק גז למתקן של צרכן שלא אפשר את ביצוע הבדיקה כאמור.

אתי בנדלר: ההצעה שלך, אדוני, היתה לקבע בחוק עצמו את המועדים לביצוע הבדיקות התקופתיות, ולא להשאיר את זה אך ורק לתקן שעל קביעתו אין כל פיקוח פרלמנטרי.

גלעד ארדן: אבל התקן קובע: אחת ל-5 שנים.

ולדימיר נמירובסקי: התקן הוא רשמי.

אתי בנדלר: כפי שהוזכר בתחילת הישיבה, ניסו לעגן בתקנות את מועד הבדיקות התקופתיות, ועל כך היתה מחלוקת גדולה.

אתי בנדלר: הדברים מעוגנים, בדרך זו או אחרת שנתונה לפרשנות בתקן ישראלי.

אתי בנדלר: לכן, אתה הנחת אותי לעגן את מועדי ביצוע הבדיקות התקופתיות לפחות אחת לחמש שנים.

אתי בנדלר: הנוסח שאני מציעה כאן הוא: "הוא מבצע בדיקות תקופתיות לכל הצרכנים שהוא מספק להם גז, ואינו מספק גז למתקן של צרכן שלא אפשר את ביצוע הבדיקה כאמור.

אתי בנדלר: בדיקות, כאמור, יבוצעו אחת לחמש שנים לפחות, או אחת לתקופה קצרה יותר, ככל שנקבעו הוראות לעניין זה על ידי השר, או בתקן ישראלי ת"י 158".

אתי בנדלר: כלומר, המינימום הוא אחת לחמש שנים, אבל אם נקבעו בדין מועדי בדיקות קצרים יותר, בתקנות שקבע השר או בתקן ישראלי, כמובן יחולו המועדים התכופים יותר.

אתי בנדלר: כך למשל לגבי מתקן שבאמצעותו מחממים מים, צריכים לבצע בדיקה אחת לשנה.

אתי בנדלר: ברור שהמועד הזה הוא שיחול.

נתן קרמרסקי: לגבי הבדיקות התקופתיות אנחנו מדברים על 100% צרכנים ו-100% בדיקות.

נתן קרמרסקי: אסור להתפשר בנושא הזה.

נתן קרמרסקי: יבואו חברות הגז ויגידו שזה קשה, אבל אסור להתפשר.

נתן קרמרסקי: כמו שאי אפשר לאפשר לרכבים לנוע בכבישים בלי טסט, כמו שאי אפשר לאפשר למחזיק כלי ירי לא לעשות בדיקה תקופתית, כך גם כאן.

נתן קרמרסקי: לגבי התקופות.

נתן קרמרסקי: ככלל תערכנה הבדיקות אחת לחמש שנים.

נתן קרמרסקי: לטעמי, זה הרבה מדי.

נתן קרמרסקי: יש 3 מקרים בהם הבדיקה נערכת אחת לשנה.

גלעד ארדן: מה זאת אומרת הרבה מדי?

נתן קרמרסקי: התקופה ארוכה מדי לטעמי.

נתן קרמרסקי: התקן הישראלי מדבר על חמש שנים.

גלעד ארדן: האם בוועדה שכתבה את התקן היה נציג של המשרד שלך?

נתן קרמרסקי: אז זה אולי היה נכון.

נתן קרמרסקי: היום, לאור האירועים שהיו, זה לא נכון.

גלעד ארדן: באיזו שנה נכתב התקן?

נתן קרמרסקי: 2004.

יצחק וקנין: מה קורה אם אני לא עושה בזמן את הבדיקה או את הביקורת, האם יש סנקציה?

נתן קרמרסקי: האם אתה מתכוון לצרכן?

יצחק וקנין: לספק גז.

ולדימיר נמירובסקי: אסור לו לספק את הגז.

דוד רותם: אבל אז אתה פוגע בצרכן ולא בספק.

ולדימיר נמירובסקי: אני מעדיף שהצרכן לא יקבל גז והוא יחיה.

יצחק וקנין: חובת הביקורת היא על הספק.

יצחק וקנין: מה הסנקציה לגביו אם הוא לא מבצע את זה?

חנא סוייד: האם הבדיקה התקופתית טעונה תשלום, והאם חייבים להפיק תעודה?

נתן קרמרסקי: בצו יציבות במצרכים 1996 יש פירוט של השירותים הכלולים במחיר הגז, כאשר בין היתר מופיעה גם הבדיקה התקופתית.

גלעד ארדן: כלומר היא לא כרוכה בתשלום.

לאה ורון: לא הבנו אם הבדיקה כרוכה בתשלום או לא.

נתן קרמרסקי: היא לא כרואה בתשלום.

דרורה ליפשיץ: אולי כדאי לאמץ את המועדים הקבועים היום בתקן.

אתי בנדלר: זה כתוב.

גלעד ארדן: זה בדיוק מה שהיא קראה.

יצחק וקנין: לא קיבלתי תשובה לשאלתי.

יצחק וקנין: אם ספק לא עשה בדיקה בזמן והמשיך לספק גז, האם יש סנקציה בחוק?

גלעד ארדן: אתה צודק, אדוני.

גלעד ארדן: נכון להיום אין אפשרות להטיל עליו קנס מנהלי מיידי.

גלעד ארדן: יש אפשרות לפתוח נגדו בהליך, שאני בספק אם נפתחו כאלה הליכים.

גלעד ארדן: זאת הסיבה שדרשנו שהמשרד ייתן התחייבות לפרוטוקול, שבתוך שלושה חודשים מהיום תהיה הצעת חוק ממשלתית, שכוללת קנסות מנהליים גם על הפרות של נושא הבטיחות.

גלעד ארדן: ברגע שנעגן את זה בחקיקה, זה יהיה דבר בטיחותי ממדרגה ראשונה.

דוד רותם: אתה לא יכול להגיש כתב אישום נגד ספק על אי ביצוע בדיקה.

דוד רותם: אתה יכול להגיש נגדו כתב אישום על המשך אספקת גז בלי הבדיקה.

דוד רותם: מה יקרה?

דוד רותם: הוא לא ירצה לעמוד לדין, אז הוא ינתק את הגז.

גלעד ארדן: האם אדוני לא סבור שיש לו אינטרס להמשיך לספק גז?

גלעד ארדן: הרי אם תפסיק לספק גז, יעיפו אותך מהבניין וגם כל השכונה תדע מזה.

דוד רותם: שבוע אחר כך הוא יבוא לעשות את הבדיקה.

דוד רותם: רק למשך יומיים הוא ינתק את הגז.

גלעד ארדן: אנשים יעיפו אותו ושמו ייצא לרעה.

גלעד ארדן: תן לאנשים את הקרדיט.

דוד רותם: אני חושב, שצריך להטיל סנקציה על אי אספקת גז.

יצחק וקנין: זה לא מפחיד אותי.

יצחק וקנין: מה שמפחיד אותי, זה שהספק לא יעשה את הבדיקה.

דוד רותם: העונש צריך להיות על אי ביצוע, ולא על אספקת גז.

גלעד ארדן: אדוני צודק, אבל אין עדיין עיצומים והם לא רצו שנכניס את זה דרך החוק הזה.

סלעית קולר: הרבה מאוד תלונות מגיעות על זה שלא מודיעים מראש על הבדיקה בזמן סביר.

סלעית קולר: על הבדיקות התקופתיות צריכה להיות הודעה מראש של שבוע מראש, כדי שהם יוכלו להיות בבית כי אחרת מנתקים להם את הגז.

גלעד ארדן: היום יש בתקנות חובת הודעה של 3 ימים מראש.

סלעית קולר: זה משהו אחר.

גלעד ארדן: אולי גם פה מספיקים 3 ימים .

סלעית קולר: האנשים לא מתארגנים מהיום למחר, למעט מצב שבו הם צריכים להיכנס לחוזה.

דרורה ליפשיץ: אנחנו יכולים לומר, כי מועד ביצוע הבדיקה יתואם עם הצרכן שבוע מראש.

גלעד ארדן: לתאם זה מוגזם.

גלעד ארדן: הבדיקה מחייבת הודעה של 3 ימים מראש.

קריאה: זה נוהל.

קריאה: זה לא צריך להיות בחוק.

גלעד ארדן: אז אני מבקש שהמשרד יקבע הוראות לעניין זה, כפי שמאפשר לו הנוסח שהצענו כאן.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את הסעיף כפי שהוקרא על ידי היועצת המשפטית, בתוספת של בדיקה פעם בחמש שנים או לתקופה קצרה יותר, ככל שיקבע השר.

גלעד ארדן: המשרד יקבע הוראות לעניין ההודעה המוקדמת לדיירים.

גלעד ארדן: אני מקווה, שלא יהיו יותר מדי הוראות מסורבלות, כדי שאפשר יהיה לבצע את אותן בדיקות ושלא יבואו ויספרו לנו שאי אפשר לתאם עם האנשים מועד לבדיקה.

עידן בן ארי: אנחנו מדברים על דרישה לתת לספק גז להיכנס למקרקעין ולבית של הצרכן.

עידן בן ארי: אנו מטילים חובה על הצרכן לבצע פעולה אצל הצרכן.

עידן בן ארי: מאחר וזה אינטרס של כולם שתהיה בדיקה והמערכת תהיה תקנית, אנחנו מבקשים שיירשם שהצרכן יאפשר לספק להיכנס.

עידן בן ארי: בנוסח של התקנות הקודמות וגם בנוסח של משרד התשתיות יש שתי פסקאות הנוגעות לכך: צרכן גז יאפשר לספק הגז שלו לבצע בדיקה תקופתית, לאחר הודעה מראש, וכן לנתק או להפסיק את אספקת הגז אם נדרש הדבר עקב ליקויים בטיחותיים.

עידן בן ארי: מאחר ואת הצרכן זה לא מעניין הרבה פעמים והוא לא מודע לדברים, הוא אומר שהוא לא מעוניין ולא נותן להיכנס.

עידן בן ארי: גם בשביל לנתק את הגז, צריך להיכנס לביתו.

גלעד ארדן: ומה קורה אם הוא מפסיק לשלם לך.

עידן בן ארי: עם הבלונים זה קל, כי אז אני לא מספק יותר גז.

עידן בן ארי: נניח שבמערכת גז מרכזית שני צרכנים בבניין של 20 דירות לא מוכנים שאנחנו ניכנס.

עידן בן ארי: במקרה כזה אני לא יכול להפסיק את האספקה לכל הבניין.

גלעד ארדן: האם אין וסת לכל דירה?

עידן בן ארי: יש מונה, שנמצא ליד הדירה.

עידן בן ארי: האדם עומד ולא נותן לך להיכנס.

עידן בן ארי: כאשר אתה חודר למקרקעין שלו, אתה חוטף תביעות על השגת גבול.

גלעד ארדן: אבל הוסת והמונה הם מחוץ לדירה.

עידן בן ארי: ליד הדירה.

גלעד ארדן: אז במקרים כאלה תפנו לקרמרסקי.

דרורה ליפשיץ: תוספת כמו שאתם דורשים תרוקן את הסעיף מתוכן.

דרורה ליפשיץ: תמיד יהיה הויכוח, האם הצרכן נתן או לא נתן להיכנס.

דרורה ליפשיץ: אנחנו רוצים שהאחריות והחובה תהיה מוחלטת אצלכם.

עידן בן ארי: האם הצרכן לא יכול לאפשר לי להיכנס?

עידן בן ארי: מטילים עלי חובה, שיכולים לשלול לי את הרישיון אם אני לא אבצע אותה.

גלעד ארדן: תנתק אותו מאספקת גז.

עידן בן ארי: גם אם אני אנתק אותו, אני צריך להיכנס אליו הביתה.

נתן קרמרסקי: אתה יכול לעשות זאת מבחוץ.

גלעד ארדן: מה אתם עושים עם הלקוח לא משלם?

עידן בן ארי: יש לי לקוחות שאני לא מצליח לנתק אותם עד היום.

דרורה ליפשיץ: האם אתה מספק להם גז בלי לשלם?

דרורה ליפשיץ: צריך ללמוד את השיטה הזו.

גלעד ארדן: תתאמץ כדי לא לספק להם גז.

גלעד ארדן: תפסיק לכל הבניין את הגז לכמה שעות, ותגיד לוועד שזה בגלל אותו דייר.

עידן בן ארי: יש פסקה נוספת שאומרת: לא ישתמש צרכן גז במתקן גז, שנותקה או הופסקה אליו אספקת הגז על ידי ספק הגז, עקב ביצוע בדיקה תקופתית או עקב ליקויים בטיחותיים.

עידן בן ארי: כלומר, מתקן שנמצא לא תקין.

עידן בן ארי: השאלה היא, האם אנחנו רוצים לאפשר לצרכנים להשתמש במתקנים שהם לא תקינים.

עידן בן ארי: לי יש אינטרס למכור גז.

עידן בן ארי: לי אין בעיה שהוא ישתמש.

עידן בן ארי: אני מדבר פה מבחינת הבטיחות.

דרורה ליפשיץ: אנחנו לא רוצים בחוק להטיל חובות על הצרכנים.

אתי בנדלר: הנוהל הזה לא בטל, ככל שהוא לא עומד בסתירה להוראות החוק.

גלעד ארדן: אנחנו מעגנים כאן את החובות שלכם.

גלעד ארדן: ככל שלצרכן היה אשם תורם בהתנהלות שלו והוא סתר את הוראות הנוהל, הנוהל לא בטל.

גלעד ארדן: הנוהל לא בטל בעקבות אישור החוק.

גלעד ארדן: החוק מעגן בחקיקה ראשית את החובה שלכם לקיים לפחות פעם בחמש שנים בדיקה, ואם השר יקבע בתכיפות גבוהה יותר.

גלעד ארדן: זה לא סותר את האיסור על הצרכן להשתמש במשהו שהוא לא תקני, או שלא בוצעה לגביו בדיקה.

עידן בן ארי: איפה זה כתוב?

גלעד ארדן: בנוהל.

עידן בן ארי: הנוהל של משרד התשתיות לא מחייב אף צרכן מבחינה חוקית.

עידן בן ארי: הוא מחייב אולי את ספקי הגז.

גלעד ארדן: האם הנוהל לא מחייב את צרכני הגז?

דרורה ליפשיץ: הנוהל לא יכול להטיל חובות על הצרכנים, ואנחנו גם לא רוצים שהחוק יטיל חובות על הצרכנים.

דרורה ליפשיץ: אנחנו מטפלים בבטיחות באמצעות החובות, ויש אחריות מוחלטת על חברות הגז לא לספק גז למתקן שלא ביצעו בו בדיקה.

גלעד ארדן: אני קצת חולק עלייך.

גלעד ארדן: החוק יכול להטיל חובות על צרכן גז, כמו שהוא מטיל חובות גם על הנוהג ברכב ולא רק על יצרן הרכב או המשווק שלו.

דרורה ליפשיץ: בהקשר הזה הנהג הוא כמו ספק הגז.

דרורה ליפשיץ: החוק יכול להטיל חובות על הצרכנים, אבל אנחנו לא מעוניינים במסגרת חוק הגז (בטיחות ורישוי) להטיל חובות על הצרכן.

חנא סוייד: הכוונה היא לא עד הרזולוציה הזו.

אבי פרל: אני מסכים עם כל מילה שאמר עידן.

אבי פרל: הבדיקה פה נעשית בחינם ובאחריות הספק.

אבי פרל: אני חושב, שכן יש מקום בוועדה הזו גם לחייב את הצרכן.

עידן בן ארי: לאפשר לבצע את הבדיקה.

אבי פרל: לחייב אותו לא בחוק, אבל שהוא יהיה אחראי.

גלעד ארדן: אני מציע לסיים את זה במסגרת שלושת החודשים.

גלעד ארדן: משרד המשפטים יבחן ביחד עם משרד התשתיות את ההיבטים של זה.

גלעד ארדן: אם תמצאו לנכון, תקבעו גם חובות של הצרכנים.

גלעד ארדן: האם הבדיקה מתבצעת בחינם?

סלעית קולר: הבדיקה מתבצעת בחינם.

סלעית קולר: אנחנו פנינו למשרד וביקשנו, שיסדירו כל מיני דברים שקשורים למערכת היחסים בין הצרכנים לחברות הגז.

גלעד ארדן: סיפרו לנו, שתמיד בבדיקה מגלים שצריך להחליף צינור גומי שעולה 100-200 שקלים.

לאה ורון: שלא לדבר על הברז.

לאה ורון: הברז שהחברה התקינה אף פעם לא עומד במקום הנכון.

ולדימיר נמירובסקי: הזזת הברז כרוכה בתשלום.

גלעד ארדן: האם אתם רוצים להכניס את צינור הגז לפיקוח?

גלעד ארדן: האם אדוני רוצה לפקח על מחיר צינור הגומי החדש?

בנימין בן-אליעזר: אחרי החוק החדש הזה הם יחליפו את כל הצינורות על חשבונם.

גלעד ארדן: אם הם עכשיו יתחילו לעשות את הבדיקות, אז יכול להיות שיהיה ביקוש לצינורות גומי.

בנימין בן-אליעזר: לפי החוק הזה, הם יחליפו את כל הצינורות על חשבונם, העיקר שהקליינט יישאר אצלם.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את הסעיף העוסק בבדיקות התקופתיות, כפי שהוקרא.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – אין נמנע – אין.

גלעד ארדן: הסעיף אושר פה אחד.

אתי בנדלר: אני אבדוק, שאכן החוק מסמיך את המאשר לשר להתקין תקנות לעניין הודעה מוקדמת לצרכנים, ואם לא אני אוסיף גם את זה לנוסח החוק.

דרורה ליפשיץ: אני הבנתי שההחלטה היתה להוסיף סמכות לגבי זה.

אתי בנדלר: גברת ליפשיץ, אני מציעה שאת תמשיכי עם התזכורות הבאות המתייחסות לערר על החלטות.

גלעד ארדן: אני רוצה להזכיר, שנותר לנו גם להכריע בעניין התחולה הרטרוספקטיבית על חוזי בנייה, מתי יתחיל הסעיף ומתי צריכה להתחיל אספקת הגז כדי שמה שנחתם לפני זה יתפוס גם אותו.

דרורה ליפשיץ: מה שנשאר זה סעיפים בחוק הבטיחות ורישוי, ותיקון בחוק בתי משפט לעניינים מנהליים.

דרורה ליפשיץ: אני קוראת מהנוסח שנמצא באתר הוועדה משבוע שעבר.

לאה ורון: מה לגבי סעיף 103?

דרורה ליפשיץ: האם לא הצביעו על הסעיף?

לאה ורון: לא.

לאה ורון: לא הצביעו.

דרורה ליפשיץ: זה יהיה בסוף.

דרורה ליפשיץ: זה מה שאמר כרגע היו"ר.

דרורה ליפשיץ: סעיף 105 אומר:

דרורה ליפשיץ: בחוק בתי משפט לעניינים מנהליים, בתוספת הראשונה בפרט 21 אחרי פסקה (23) יבוא: החלטת המנהל לפי חוק הגז (בטיחות ורישוי).

דרורה ליפשיץ: בפרט 32 אחרי פסקה (4) יבוא: החלטת המנהל לפי סעיף 18א לחוק הסדרים במשק המדינה.

דרורה ליפשיץ: הכוונה היא לבטל את ועדת הערר, שקבועה כיום בחוק הגז (בטיחות ורישוי), ולהחליף את הנושאים האלה לביקורת באמצעות הגשת עתירות מנהליות.

דרורה ליפשיץ: זה מתאים לתפיסת הרוחב הכללית.

דרורה ליפשיץ: אלה נושאים של הסדרת עיסוק.

גלעד ארדן: מי זה המנהל?

דרורה ליפשיץ: מנהל ענייני הגז (בטיחות ורישוי), ולדימיר נמרובסקי.

גלעד ארדן: מה הסמכות שלו?

דרורה ליפשיץ: הסמכות שלו בהתאם לחוק הגז (בטיחות ורישוי) היא סמכות של מתן רישוי, פיקוח, ביטול רשיונות.

גלעד ארדן: מי יהיה מוסמך להטיל את העיצומים מכוח החוק הזה על העבירות של התחרות?

דרורה ליפשיץ: המנהל, אבל תהיה תקיפה באמצעות הגשת עתירות מנהליות.

גלעד ארדן: לבית המשפט המחוזי בשבתו כבית המשפט לעניינים מנהליים?

דרורה ליפשיץ: נכון.

דרורה ליפשיץ: אלה נושאים שעניינם מנהלי ולא אזרחי.

גלעד ארדן: אז אנחנו מבטלים את ועדת הערר שקיימת היום במשרד התשתיות, שהיא מעל המנהל, ומי שירצה לפנות למנהל ייגש לבית המשפט המחוזי.

דרורה ליפשיץ: ההגדרה היא לא "מעל המנהל".

דרורה ליפשיץ: במקום שהביקורת עליו תהיה בוועדת ערר, הביקורת עליו תהיה בבית משפט לעניינים מנהליים, כמו שמקובל לגבי מרבית הנושאים שעניינם הסדרת עיסוק.

דרורה ליפשיץ: זאת ביקורת שצריכה להיות על בסיס עילות מנהליות, ולא החלפת שיקול דעת המנהל.

חנא סוייד: אני רוצה לשאול, למה לבטל ועדת ערר.

חנא סוייד: למה צריך להטריח ספק?

חנא סוייד: למה הוא צריך ללכת לבית משפט לעניינים מנהליים?

חנא סוייד: למה מבטלים את ועדת הערר?

חנא סוייד: החלטות מנהליות בהרבה מקומות מגיעות לוועדת ערר, ולאו דווקא לבית משפט לעניינים מנהליים.

דרורה ליפשיץ: הנימוק הוא דווקא מתוך ראיית רוחב.

דרורה ליפשיץ: כיום לגבי כל הנושאים המוסדרים, שעניינים הוא הסדרת עיסוק, התקיפה היא תקיפה מנהלית בבתי המשפט לעניינים מנהליים.

דרורה ליפשיץ: ישנה הנחיה של היועץ המשפטי לממשלה שמצביעה על נימוקים, לפיהם מקימים ועדת ערר בבית דין מנהלי.

דרורה ליפשיץ: המקרה הזה הוא מקרה הנופל לעתירה מנהלית.

דרורה ליפשיץ: הקריטריונים הם: מספר הפעמים בשנה, סוג התקיפה של עילות מנהליות ולא אזרחיות.

דרורה ליפשיץ: לא מדובר בהחלפת שיקול הדעת של המנהל, אלא בדיקה לפי השיקולים של בית המשפט לעניינים מנהליים: האם ההחלטה שלו במבחן הסבירות, האם היו שיקולים עניינים ללא אפליה, לפי כל המבחנים של המשפט המנהלי.

דרורה ליפשיץ: אנחנו חושבים, שזה נכון להחיל גם במקרה הזה את העקרונות האלה.

עדנה הראל: צריך להוסיף ולומר: החלטה של המנהל לפי חוק המקרקעין.

עדנה הראל: יש החלטות של המנהל לפניי חוק המקרקעין.

דרורה ליפשיץ: שגם זה יהיה בסדר.

דרורה ליפשיץ: לא רק עיצומים לפי חוק ההסדרים, אלא גם לפי חוק המקרקעין.

אבי פרל: פעם ראשונה שאני רוצה להציע הצעה אופרטיבית קצרה.

אבי פרל: אני מבקש, לדחות את ההצעה הזו בעוד 3 חודשים.

גלעד ארדן: מה הנימוק?

אבי פרל: ההצעה הזו היא גזר דין מוות.

גלעד ארדן: למה זה גזר דין מוות?

אבי פרל: בחוק התכנון והבנייה יש ועדת ערר.

אבי פרל: היום יש שר שמבין את העניין, להבדיל מ-15-20 שרים קודמים שהיה קשה להסביר להם את העניין.

אבי פרל: היום המצב הוא כזה, ומחר הוא עלול להשתנות.

גלעד ארדן: כמה שנים נמירובסקי שם?

אבי פרל: הוא עדיין לא שר.

גלעד ארדן: האם רק השר הזה גרם לו להבין מה שלא הבינו שרים אחרים?

אבי פרל: כן.

אבי פרל: השר הזה היחידי שבגללו עכשיו אנו דנים ברפורמה האמיתית.

דרורה ליפשיץ: הוא מחזיק סמכויות סטטוטריות, והשר לא מתערב בסמכויות שלו.

אבי פרל: אדוני, אתה צריך להבין שיכול להיות מצב שבטעות יישלל רישיון ספק מספק זה או אחר.

אבי פרל: ז זה למרות שהצהיר מי שהצהיר במשרד התשתיות, שאי אפשר לסגור חברת גז גדולה.

גלעד ארדן: מי ממנה את הרכב ועדת הערר.

אבי פרל: השר.

אתי בנדלר: שר המשפטים.

גלעד ארדן: כאן מדובר על קיצור וייעול ההליכים, כדי שסמכויות האכיפה יהיו סמכויות בטווח הקרוב ולא בעוד 700 שנים.

גלעד ארדן: אם רוצים לסבך את ההליכים, נשאיר את ועדת הערר.

גלעד ארדן: אם הממונה עשה עוול, אפשר ללכת לבית המשפט.

גלעד ארדן: האם אתה רוצה שתהיה ועדת ערר מבלי אפשרות לגשת לבית משפט.

אבי פרל: לא.

גלעד ארדן: אני מעלה להצבעה את הסעיף כפי שקראה אותו היועצת המשפטית של משרד התשתיות.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – אין נמנע – 1 הסעיף אושר.

גלעד ארדן: חבר הכנסת סוויד נמנע.

דרורה ליפשיץ: זה בתוספת דבריה של עו"ד הראל, שזה עצום כספי.

גלעד ארדן: אנחנו אפשרנו גם את הסמכות של הממונה להטיל עצום מכוח עבירות על חוק המקרקעין, וגם בעניין הזה הפנייה תהיה ישירות לבית המשפט המחוזי.

גלעד ארדן: אני רוצה לבקש מהמשרד הבהרה בנוגע לבדיקות התקופתיות.

גלעד ארדן: איך אתם מפקחים על ביצוע הבדיקות האלה פעם בחמש שנים?

גלעד ארדן: האם אתם דורשים דיווח רבעוני-שנתי, איפה היא ביצעה את הבדיקה, באיזה בניינים ובאיזה כתובות?

ולדימיר נמירובסקי: זה מתבצע בשני מישורים.

ולדימיר נמירובסקי: במישור אחד אנחנו מחייבים דיווח.

ולדימיר נמירובסקי: בגוף הרישיון שחברה מקבלת אנו מבקשים דיווח תקופתי.

גלעד ארדן: אבל כמו שאמרת, רישיון הוא תלת שנתי.

ולדימיר נמירובסקי: לכן, אנחנו מבקשים דיווח תקופתי.

ולדימיר נמירובסקי: מישור נוסף - כל שנה לפחות פעם אחת, האגף שנמירובסקי עומד בראשו, מבקר בכל סוכנות של חברות גז, הן בחברות גז שיש בהן סוכנויות והן בחברות גז שאין להן סוכנויות.

ולדימיר נמירובסקי: אחד מהפרמטרים של הבדיקה הוא הצגת טפסי בדיקות תקופתיות, והשוואה של כמות הטפסים לכמות הצרכנים.

ולדימיר נמירובסקי: אם ההשוואה טובה, הכל בסדר.

ולדימיר נמירובסקי: אם לא, אז יש בעיות.

ולדימיר נמירובסקי: בנוסף, אנחנו בעצמנו עושים 10,000 בדיקות מדגמיות בשנה.

ולדימיר נמירובסקי: אנחנו נופלים על בניין, רחוב או עיר, ובהתאם לזה אנחנו פונים לחברות הגז, אם אנחנו מוצאים שאכן לא נעשתה בדיקה.

גלעד ארדן: האם אתם שואלים את האנשים האלה, מתי היו אצלו בבדיקה.

ולדימיר נמירובסקי: אנחנו נכסים אליו הביתה, מבקשים לדעת מתי נערכה בדיקה אחרונה, וקוראים לחברת הגז.

ולדימיר נמירובסקי: אנחנו קודם כל בודקים אם היתה בדיקה, ואם הבדיקה היתה נכונה.

ולדימיר נמירובסקי: לא אחת תפסנו בדיקות פיקטיביות.

גלעד ארדן: האם אתם שואלים את האנשים האלה, האם הבדיקה היתה כרוכה בתשלום כלשהו?

ולדימיר נמירובסקי: בדרך כלל אלה שמשלמים כסף פונים לתלונות הציבור, ואנחנו מודעים לזה.

ולדימיר נמירובסקי: אני אנחה גם לשאול את השאלה הזו.

גלעד ארדן: אני מבקש, להנחות לשאול את השאלה הזו ולהעביר אליי את הנתונים בעוד שלושה חודשים כאשר ניפגש כאן שוב.

גלעד ארדן: בנוסף, הייתי מבקש לברר אם במחלקה לפניות הציבור במשרד התשתיות יש פניות בנושא הזה.

ולדימיר נמירובסקי: יש המון פניות של צרכנים, שאומרים שביקשו מהם תשלום.

ולדימיר נמירובסקי: מרבית התלונות שאני מקבל זה על הנושא הזה.

גלעד ארדן: זה אומר שיש כאן סוגיה שצריך לטפל בה.

גלעד ארדן: זה אחד החסמים בפני הבדיקות האלו.

גלעד ארדן: כאשר מתקבעת אצל הצרכנים שהבדיקה יכולה להיות כרוכה בתשלום, זה יוצר אצלם חסם.

גלעד ארדן: השאלה היא, האם יש דרישה כזו או לא.

גלעד ארדן: אני רוצה לקיים דיון מקיף יותר, כיצד לטפל בנושא הזה.

גלעד ארדן: אני מבקש לקבל נתונים מהמחלקה לפניות הציבור בנושא הזה.

חנא סוייד: גם אם אין פניות של הציבור, המשרד צריך לערוך בדיקות מדגמיות.

גלעד ארדן: כרגע הוא אמר שהוא ינחה להוסיף את השאלה, האם הבדיקה היתה כרוכה בתשלום.

סופה לנדבר: ואז הם שוברים את המטבח החדש בשביל לתקן שם משהו.

גלעד ארדן: אנחנו מאוד רוצים לתקן את כל העולם, אבל לא היום.

אתי בנדלר: אלה הסעיפים שנוגעים לוועדת הערר.

אתי בנדלר: פסקה (3) מבטלת סעיפים מחוק הגז (בטיחות ורישוי).

גלעד ארדן: למען הסר ספק אני מקיים שוב הצבעה, שהיא גם על ביטול סעיפים 19-21, וגם על התוספת לחוק בתי משפט לעניינים מנהליים.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – אין נמנע – אין.

גלעד ארדן: הסעיף אושר.

לאה ורון: חבר הכנסת חנא סוויד נמנע.

גלעד ארדן: הסעיף האחרון שנותר לנו הוא 103.

לאה ורון: אני אסכם את העקרונות.

לאה ורון: בכפוף להוראות, העיקרון הוא שתחילתו של החוק המוצע הוא בראשון בינואר 2008.

לאה ורון: מהם ההוראות האחרות לגבי תחילה נדחית?

לאה ורון: התחילה של הסעיפים שעוסקים באיסור התקשרות במשך 6 חודשים והעיצומים הכספיים בשל הפרת ההוראה הזו, תהיה בראשון במרץ 2008.

לאה ורון: התחילה של הסעיפים שמתייחסים למכירת מיכלים נייחים וקביעת המחיר שלהם, תהיה ב-31 במרץ.

לאה ורון: זה אושר בישיבה הקודמת.

לאה ורון: כאן מבקש המשרד להוסיף תוספת.

דרורה ליפשיץ: אנחנו מקבלים את הצעתה של היועצת המשפטית של הוועדה מהדיון הקודם.

דרורה ליפשיץ: אני ננזפתי, ואמרו לי שזה יומרני מדי לחשוב שאנו נוכל לעמוד בזה ב-31 במרץ.

דרורה ליפשיץ: כדאי לקבל אורכה עם אפשרות של הוועדה לאשר לשר להאריך את התקופה בשלושה חודשים נוספים.

אתי בנדלר: עד שלושה חודשים.

אתי בנדלר: "לא נקבעו עד אותו מועד הוראות בדבר מחיר המיכלים הנייחים, רשאי שר התשתיות הלאומיות באישור ועדת הכלכלה של הכנסת לדחות את תחילתם של הסעיפים האמורים לתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים".

גלעד ארדן: אני מבקש לקיים דיון מחדש בסעיף המתייחס לתחילתם של הסעיפים הנוגעים לקביעת מחירים של מיכלים נייחים.

גלעד ארדן: מי בעד דיון מחדש בסעיף?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – אין נמנע – אין.

גלעד ארדן: הסעיף אושר פה אחד.

גלעד ארדן: אנחנו מקיימים דיון מחדש.

גלעד ארדן: עכשיו את התוספת שאומרת, שהתחילה תהיה ב-31 למרץ 2008, ושר התשתיות באישור ועדת הכלכלה יוכל לדחות את התחילה לפרק זמן שלא יעלה על שלושה חודשים.

גלעד ארדן: מי בעד הסעיף בנוסח החדש שלו?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – אין נמנע – אין.

גלעד ארדן: הסעיף אושר פה אחד.

אתי בנדלר: אני מזכירה, שצריכים לקבוע מועד תחילה לסעיף של חובת הביטוח שאושר היום.

גלעד ארדן: האם למשרד יש התייחסות לנושא הזה?

גלעד ארדן: ממתי תחול חובת הביטוח?

דרורה ליפשיץ: מ-31 במרץ.

גלעד ארדן: צריך לזכור, שכבר היום יש חובת ביטוח לא מכוח החוק והתקנות, ולכן גם המבטח הוא לא בהכרח ישראלי.

דרורה ליפשיץ: מדובר גם בהגדלת הסכום.

דרורה ליפשיץ: אנחנו צריכים לקבוע תקופת הערכות.

אתי בנדלר: צריך לפנות לחברות הביטוח, על מנת שהן לא ישיתו פרמיות בלתי סבירות בגלל ביקוש לוחץ בתקופה קצרה.

אתי בנדלר: לכן, צריכים שזמן ההיערכות יהיה מספיק מבחינה זו.

ולדימיר נמירובסקי: לפחות חצי שנה.

דרורה ליפשיץ: אולי כדאי לקבוע, שהביטוח של 3,000,000 דולר יתבצע באופן מיידי.

אתי בנדלר: אבל זה קיים היום.

דרורה ליפשיץ: זה קיים היום לא מכוח החוק.

גלעד ארדן: אולי כדאי שהחובה לגבי חברת ביטוח שהיא בפיקוח של משרד האוצר תהיה בראשון למרץ, ולגבי הפיקוח על ביטוח שלא יפחת מ-5,000,000 דולר ייכנס לתוקף בראשון ליוני.

דרורה ליפשיץ: הסכום של 5,000,000 דולר עם ההשתתפות העצמית והשינויים שיש עכשיו יחולו בעוד חצי שנה.

גלעד ארדן: עצם חובת הביטוח אצל מבטח שהוא בפיקוח לפי חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים, תחול מהראשון במרץ.

גלעד ארדן: כל יתר הפרטים של הביטוח יהיו מהראשון ליוני.

אתי בנדלר: אני לא שקטה שקובעים חובה כללית לעצם הביטוח בלי סכום מהראשון במרץ.

אתי בנדלר: גם היום קיימת חובת פיקוח מכוח הוראות מנהל.

אתי בנדלר: אינני רואה מה הטעם לעגן חובה כזו ללא סכום מהראשון במרץ.

גלעד ארדן: לפי הפרשנות המשפטים של משרד התשתיות, כפי שקראתי בעיתון, אי אפשר מכוחה של החובה הזו, שלא מעוגנת היום בחוק או בתקנות, לכפות מי יבצע את הביטוח.

גלעד ארדן: לכן, תיאורטית ומעשית יכול ספק גז שפועל עם רישיון לעשות את הביטוח אצל מבטח שפועל ברשות הפלסטינית, מבלי שנוכל לדעת מה היכולת שלו לפצות בעת מקרה ויכוחי.

גלעד ארדן: לכן, המינימום הוא שאנחנו נדע שהמבטח הוא אכן מבטח.

דרורה ליפשיץ: אני תומכת בבקשתך, אבל אני לא מסכימה לפרשנות המשפטית שהוזכרה בעיתון.

דרורה ליפשיץ: הפרשנות המשפטית שלנו, היא שביטוח משמעותו ביטוח אצל מי שפועל כדין במדינה.

גלעד ארדן: אני מציע לך להיפגש עם המנהל, כהגדרתו בחוק, ולהסביר לו שלא יגיב בעיתון בצרוה כזו.

דרורה ליפשיץ: האם אתה מאמין לכל מה שכתוב בעיתון?

גלעד ארדן: כך הוא מצוטט.

ולדימיר נמירובסקי: אם אני מצוטט בניגוד למה שגברת ליפשיץ אומרת, אז כנראה שיש טעות לא אצלי.

אתי בנדלר: ככל שיש הוראת נוהל שהמשרד פועל לפיה והוא לא מעניק רשיון לספק גז אלא אם הוא עומד בחובה הזו...

גלעד ארדן: בואי נשאל, האם יש ספקי גז בישראל, גדולים או קטנים, שהביטוח שלהם הוא לא בחברת ביטוח שמפוקחת מכוח חוק הפיקוח על שירותים.

קריאה: כן.

גלעד ארדן: איך זה יכול להיות?

ולדימיר נמירובסקי: טעינו.

ולדימיר נמירובסקי: לא ביקשנו, ועכשיו אנו מוציאים תיקון והם ישלימו את זה.

גלעד ארדן: כלומר, הפרשנות של המנהל היתה שגויה לעניין הזה.

ולדימיר נמירובסקי: יש תהליכים בחיים.

ולדימיר נמירובסקי: מה שלא ידענו לפני 3 שנים, אנחנו יודעים היום.

גלעד ארדן: התהליך היה מבוסס על החלטות שגויות, ועכשיו ראינו את האור.

אתי בנדלר: המשמעות היא, שאתם תפנו עכשיו בבקשה לתיקון ואז הם יענו לכם.

אתי בנדלר: החובה החוקית היא רק מהראשון במרץ.

גלעד ארדן: מהראשון בינואר תהיה חובת פיקוח, ומהראשון ליוני ייכנסו ההוראות לגבי היקף הביטוח.

דרורה ליפשיץ: על מי שפועל כדין לפי חוק שירותים פיננסיים.

גלעד ארדן: אנחנו צריכים לפתוח מחדש את הסעיף של הביטוח.

אתי בנדלר: רק את התחילה.

גלעד ארדן: אני מעמיד את להצבעה את ההוראות לעניין תחילת סעיף של חובת הביטוח, בהבחנה שהצגתי כאן.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – אין נמנע – אין.

גלעד ארדן: הסעיף אושר פה אחד.

גלעד ארדן: הסעיף האחרון שנותר לנו הסעיף הנוגע להתקשרות עם קבלנים, מה שהיה 103.

אתי בנדלר: אני רוצה לוודא שאנחנו מדברים על אותו סעיף.

אתי בנדלר: זו בעצם הוראת מעבר האומרת: "סעיף 2 לחוק המקרקעין (החלפת ספק גז בבית משותף), כנוסחו ערב ביטול חוק זה, ימשיך לחול על התקשרות בחוזה להתקנת מערכת גז מרכזית, או לאספקת גז שנעשתה לפני תחילתו של חוק זה, ובלבד שהפעלת מערכת הגז המרכזית וכוח ההתקשרות האמורה החלה לא יאוחר מיום ראשון בינואר 2010".

גלעד ארדן: כלומר, הפעלת מערכת הגז צריכה להתחיל לא יאוחר מיום הראשון בינואר 2010.

גלעד ארדן: ממתי חל נוסח הסעיף עצמו?

דרורה ליפשיץ: מיידי.

גלעד ארדן: מהראשון לינואר 2008.

דרורה ליפשיץ: מדובר בתנאים מצטברים: גם שההתקשרות נעשתה קודם וגם תאריך הפעלת המערכת.

גלעד ארדן: בעצם לא שיניתם את עמדתכם מבחינת התאריכים.

גלעד ארדן: אנחנו מדברים על כך, שבתוך שנתיים התחילה אספקת הגז.

גלעד ארדן: אני ביקשתי, שמשרדי הממשלה יקיימו בדיקה על משך הזמן הממוצע של פרויקט בנייה.

גלעד ארדן: מצד אחד אנחנו לא רוצים לאפשר לחברות מסוימות לסכל את כוונת החוק וליזום התקשרויות שיחולו שנים רבות קדימה, בהן הקבלן יהיה מחויב בשנה הראשונה לאותה חברה.

גלעד ארדן: מצד שני, אנחנו מעוניינים לצמצם ככל הניתן חקיקה לגבי דברים שכבר קרו.

גלעד ארדן: כך נשיג את האיזון הראוי.

חיים פרננדס: לפי בדיקה שביצענו באמצעות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מדובר בתקופה של 28 חודשים מרגע שנחתם חוזה ועד שלב האכלוס.

חיים פרננדס: יש גם פיצול.

חיים פרננדס: משך חתימת חוזים בבניין היא 6 חודשים בממוצע, ועוד 22 חודשים במשך הבנייה.

חיים פרננדס: סך הכל 28 חודשים.

גלעד ארדן: אז למה אתם מציעים לומר 24 חודשים?

גלעד ארדן: היה ראוי שתוסיפו עוד 4 חודשים, ותגידו הראשון למאי 2010.

גלעד ארדן: אם זה מקובל על משרד התשתיות, זה גם מקובל עלי.

אתי בנדלר: שנתיים וחצי זה זמן הגון.

שלמה אורן: צריך לקבוע שלוש שנים.

שלמה אורן: שנתיים מתקשרים עם הספק, ועוד 24 חודש שזה משך הבנייה הממוצע.

שלמה אורן: יש כאלה שאצלם זה 30 חודש, כמו רב קומות.

גלעד ארדן: האם אדוני שמע, שהאוצר אמר שהוא קיים בדיקה עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה על משך הזמן הממוצע של פרויקט?

שלמה אורן: אני בדקתי גם את הנתונים של משרד הבינוי והשיכון.

שלמה אורן: 24 חודשים זה הזמן הממוצע של בנייה.

שלמה אורן: אגב, הדברים האלה הולכים ומתארכים.

שלמה אורן: הויכוח פה הוא על חודשיים.

גלעד ארדן: על 6 חודשים.

גלעד ארדן: המשרד כבר הסכים להעלות את התקופה ל-30 חודשים.

גלעד ארדן: כלומר, שהסעיף הזה יחול על פרויקטים שבהם אספקת הגז התחילה לא יאוחר מיום ראשון ליולי 2010.

שלמה אורן: אם ידובר על 30 חודשים, זה יכניס את כל הפרויקטים שכבר נמצאים בהתקשרות וכבר מתחילים לבנות אותם.

שלמה אורן: צריך לקחת בחשבון, שהחוזה בין חברות הגז לקבלנים נעשה 10-12 חודשים לפני תחילת הבנייה.

שלמה אורן: לכן, שלוש שנים יכסה בצורה נכונה את כל הפרויקטים.

קריאה: אני מציע, שנקצר את התהליך לפחות מ-30 חודשים.

קריאה: למה להוסיף עוד 12 חודשים?

קריאה: אני חושב, שצריך לתת פה הגנה על כל החוזים שנחתמו.

קריאה: מאחר ואני מבין שיש רצון לעשות איזון, אני חושב שפחות משלוש שנים יפגע בחברות.

גל רוזנט: יש תהליכים, שללא כל קשר לפעילות חברות הגז, יסתיימו מאוחר יותר.

גל רוזנט: חברות נחשפו על בסיס חקיקה קודמת.

גל רוזנט: אני רוצה להתחבר לדברים שירון אמר.

גל רוזנט: אני מניח, שהוועדה הזו לא תאשר כאן פרק זמן לנצח, למרות שכך היה נחוץ לעשות.

גל רוזנט: פחות משלוש שנים זה חושף את חברת סופרגז לנזק כבד ללא כל הצדקה.

גל רוזנט: אם החשש הוא שמישהו רץ כאן וחתם חוזה לקראת הרפורמה, זו ספקולציה.

גל רוזנט: זה דבר שאיננו נכון.

גל רוזנט: על בסיס זה לפגוע בהשקעות של החברות שקודמות לרפורמה הזו, זה לא מדתי ולא ראוי.

גלעד ארדן: זה לא חשד ולא ספקולציה.

גלעד ארדן: למה שלא נניח שזו התנהלות כלכלית סבירה של ספק.

גלעד ארדן: אתם לא עשיתם משהו בלתי חוקי.

גל רוזנט: גם אם זה נעשה זה לא בלתי חוקי, אבל זו ספקולציה.

גל רוזנט: הטענה היא, שלפני הרפורמה רצו חברות והגנו על עצמן.

גלעד ארדן: אנחנו העלינו את התקופה מ-24 חודשים ל-30 חודשים.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר, שבהצעת החוק לא היתה התייחסות לחוזים שנחתמו כבר.

אתי בנדלר: להפך.

אתי בנדלר: נאמר שזה לא יחול על חוזים שנחתמו בעבר.

אתי בנדלר: אם היו חותמים היום על חוזה שאספקת הגז לפי אותו חוזה היתה מתחילה בעוד 20 שנה, גם אז זה לא היה חל.

אתי בנדלר: הנושא הזה עלה בדיונים, ואני חושבת שככל שמדובר בחוזים שנחתמו בתום לב, ושאספקת הגז לגביהם מתחילה תוך פרק זמן סביר בהתאם לנתונים שנמסרים, אין מקום לפגוע בהן.

אתי בנדלר: אם ארגון הקבלנים אומרים, שיש הרבה מקרים בהם אספקת הגז מתחילה תוך 36 חודשים, זה בסדר.

אתי בנדלר: אינני חושבת, שהצעת החוק תיפול עם הבקשה הזו תתקבל.

גלעד ארדן: אבל איך אני יכול לדעת שחוזה נחתם בתום לב?

גלעד ארדן: עם כל הכבוד לנציג של הקבלנים, שמעדיפים את ההסדר עד כה, ועם כל הכבוד לחברות הגז, שהתנהלות חלק מהן הביאה את הרפורמה הזה, זה בעייתי.

גלעד ארדן: כאשר מדובר באינטרס כספי גדול, זה בעייתי.

גלעד ארדן: 30 חודש להתקשרות זה איזון מעבר למה שאני חשבתי שמשרד האוצר יבוא איתו.

גלעד ארדן: אני לא מכיר כל כך הרבה פרויקטים כאלה.

גלעד ארדן: רוב הפרוייקטים מדברים על שנתיים-שנתיים וחצי.

אתי בנדלר: אבל הם מדברים על כך שההתקשרות עם הקבלן נעשית הרבה לפני.

גל רוזנט: איזה נזק נגרם?

גלעד ארדן: אנחנו רוצים לעודד תחרות ולא לצמצם אותה.

גל רוזנט: חברת הגז הרי לא שולטת על מועד התקנת מערכת הגז.

גל רוזנט: אם מועד ההתקנה מתעכב זה לא בגללם.

גל רוזנט: לכן, אין הצדקה לחשוב שהחברה עצמה מנסה להרוויח מכך משהו.

גל רוזנט: מדובר בחשיפה של הסכמים שנחתמו קודם למועד תחילת החוק.

גל רוזנט: זה הוגן לקבוע שלוש שנים.

גלעד ארדן: מהי עמדת משרד המשפטים?

עדנה הראל: היועצת המשפטית של הוועדה ניסחה בצורה מדויקת גם את העמדה שלי.

שלמה אורן: מדובר פה על נתח מאוד קטן.

שלמה אורן: צריך לזכור שההתקשרות עם הספק נעשית שנה לפני תחילת הבנייה.

שלמה אורן: משך הבנייה הממוצע הוא שנתיים.

גלעד ארדן: קודם זה היה 10 חודשים.

שלמה אורן: ההתקשרות היא בין 10 חודשים לשנה.

שלמה אורן: משך הבנייה הממוצע הוא שנתיים.

שלמה אורן: יש בניינים שלוקח יותר זמן לבנות אותם.

שלמה אורן: התהליך הוא שמשך הבנייה הולך ומתארך ולא הולך ומתקצר.

גלעד ארדן: חשבתי שיש פטנטים חדשים בבנייה.

גלעד ארדן: העובדה שאתם נאבקים פה, מדאיגה אותי.

שלמה אורן: זה לא ראוי מה שאתה עושה.

אבי פרל: אנחנו לא צריכים לתת פרס להתנהלות של כל כך הרבה שנים.

אבי פרל: אני מבין את הקבלנים.

רון קיסרי: במדינת ישראל בונים בשנה 24,000 דירות.

רון קיסרי: על זה אנחנו מדברים לעומת רפורמה של מיליונים.

רון קיסרי: אנו מדברים באחוזים ובפרומילים.

רון קיסרי: לכן, אני מבקש שלא לפגוע בחברות שפעלו בתום לב.

רון קיסרי: אני לא חושב שיש מהות גדולה במעבר בין ה-30 חודש ל-36 חודש.

גלעד ארדן: אנחנו מדברים רק על החוזים שנחתמו בחודשיים-שלושה האחרונים.

גלעד ארדן: מה שנחתם לפני שנה, בוודאי יסופק תוך שלושים חודש מהיום.

רון קיסרי: הכוונה היא לכל החוזים שנחתמו לפני כניסת החוק.

גלעד ארדן: לגבי מה שנחתם שנה לפני החוק, ניתן יהיה להספיק להתחיל ולספק בתוך 30 חודש מהיום, כי כבר התחילו לבנות בפרויקט הזה.

רון קיסרי: במידה והוא ייפול לאותם הממוצעים בהם מדובר.

גלעד ארדן: גם אם זה ייקח לו אפילו עוד חודשיים מעל הממוצע.

רון קיסרי: אם רוצים ללכת על הגנה, אז נגיד שלא ניקח את החוזים שנחתמו בחודש האחרון.

גלעד ארדן: אם כך, אני הולך על 32 חודש.

בנימין בן-אליעזר: אני מסכים.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את הסעיף כפי שהוקרא על ידי היועצת המשפטית, כאשר תחילת החוק היא ראשון לינואר 2008.

גלעד ארדן: יוצאו מתחולת החוק חוזים שנחתמו לפני הראשון לינואר 2008, ואספקת הגז בהם מתחילה עד ליום ראשון בספטמבר 2010.

גלעד ארדן: זה האיזון הראוי שאנו צריכים להצביע עליו.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד – 7 נגד – אין נמנע – אין.

גלעד ארדן: הסעיף אושר פה אחד.

גלעד ארדן: אני רוצה לומר לכם, שהצעת החוק שאישרנו כאן היום, שנועדה להגביר את התחרות בתחום אספקת הגז, היא הצעה מאוד חשובה וצרכנית.

גלעד ארדן: אני מאמין, שהיא תוביל לשינויים בהרכב הספקים בשוק הגז הישראלי, וגם תסייע בהפחתת המחירים.

גלעד ארדן: אני רוצה להודות לוועדה, שגם סייעה לי להגביר משמעותית את נושא הבטיחות בעזרת החוק הזה.

גלעד ארדן: אני רוצה להודות למשרד התשתיות ולשר.

גלעד ארדן: כיוון שהוועדה הזו ממשיכה לפעול, בעיקר בנושאים הצרכנים, אני מבקש לבחון את כל נושא בדיקות התקופתיות והעלויות שלהן.

גלעד ארדן: אנחנו בהחלט נקיים על כך מעקב, גם בגלל חשיבות הבדיקות עצמן וגם כדי שלא תהיה פגיעה בצרכנים, שנגבים מהם סכומים שלא לצורך.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה להודות לאדוני יו"ר הוועדה, חבר הכנסת גלעד ארדן, לחברי ועדת הכלכלה שנכנסו ויצאו, ולאלה שנשארו כל הזמן.

בנימין בן-אליעזר: אחרי 7 דיונים מקיפים ומקצועיים, אני שמח שהצלחנו, למרות כל האיומים ולמרות כל התחזיות, לאשר את אחת הרפורמות היותר חשובות במשק הישראלי בכלל ולאזרחי מדינת ישראל בפרט.

בנימין בן-אליעזר: לאף אחד מהנוכחים בחדר הזה לא יהיה ספק, שאישור הרפורמה הוא רק תחילת הדרך.

בנימין בן-אליעזר: אנשי משרדי יקפידו גדולה כקטנה ביישום הרפורמה.

בנימין בן-אליעזר: בנוסף, המשרד ימשיך בהליך השבת הפיקוח על המחירים לצרכן.

בנימין בן-אליעזר: אנו רואים בזה צעד משלים לרפורמה, על מנת להגן על הצרכנים שכבר חשו בשבועות האחרונים את הנסיקה במחירים הגפ"מ, שהחברות לא היססו לגלגל לפתחם.

בנימין בן-אליעזר: אני מבקש, להודות לכל חברי הכנסת שמילאו את חובתם והגיעו לדיוני הוועדה.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה להודות ליו"ר הוועדה, על המסירות והמקצועיות הגדולה שגילה, למנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית, לאנשי משרד המשפטים, לאנשי משרד האוצר, לרשות להגבלים עסקיים, ולאנשי משרד התשתיות, שעשו ימים ולילות על מנת להוציא את הרפורמה החשובה שזה עתה אישרנו את אישורה.

בנימין בן-אליעזר: אני מודה לכולכם.

גלעד ארדן: אני רוצה להצטרף לתודות לצוות הוועדה כולו, ליועצת המשפטית, למנהלת הוועדה, לצוות הוועדה, על המסירות ושעות העבודה.

גלעד ארדן: יש מספר נושאים שנשארו פתוחים, מעבר לנושאים שצריכים להיות מוסדרים בתקנות.

גלעד ארדן: אני חושש, שהם עלולים להיות חסמים ברפורמה הזו.

גלעד ארדן: נושא אחד, הוא הנושא של שוכרי דירות.

גלעד ארדן: זה עלול להיות חסם בפני מעבר דירות.

גלעד ארדן: אני מבקש מהמשרדים לעקוב אחרי הנושא הזה, כי אנו נבקש דיווח, על מנת לראות האם במקומות האלו באמת יש הרבה פחות מעבר של צרכנים, כי אז אולי נצטרך לחשוב על תיקון חקיקה.

גלעד ארדן: נכון להיום, משרד המשפטים מתנגד לתיקון הזה.

גלעד ארדן: הנקודה השנייה, היא כל הנושא של הגבייה, של העברת הרישום בעת העברת הבעלות, ושל מחיר חיבור הגז אל צרכן הקצה.

גלעד ארדן: כלומר, אותו צינור גומי שמחברים מהמערכת המותקנת בבניין עד למתקן הגז הביתי של הצרכן.

גלעד ארדן: בעניין הזה, כפי שהממונים על ההגבלים העסקיים הסכימו, מדובר בצרכן שבוי, שנכנס לבניין שבו ספק הגז מוכתב לו, או שקנה דירה בבניין שבו ספק הגז מוכתב לו.

גלעד ארדן: בזמן הזה יכולים לגבות ממנו מחיר, שאנו לא יודעים אם הוא ראוי או לא.

גלעד ארדן: אני מבקש, שהמשרדים יעקבו אחרי הנושא הזה, כי אנחנו נבקש דיווח בעוד שלושה חודשים כדי לבחון פיקוח על המחירים האלה.

גלעד ארדן: תודה רבה, הישיבה נעולה.