ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 326, 2007-12-19 09:30

מיכאל מלכיאור: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: מאחר ומטפלים כרגע בתקציב אז אנחנו קצת חסרים הבוקר, להגיד בלשון המעטה, אני מניח שכולם יהיו אחר הצהריים בישיבות שיש לנו על חוק ההסדרים.

מיכאל מלכיאור: אני בכל זאת ביקשתי לשים על השולחן את הנושא של תשלומי הורים.

מיכאל מלכיאור: ואני רוצה קודם כל לברך את שלומית עמיחי, אמנם היא כבר השתתפה בישיבה אבל בצורה מאוד פאסיבית, מאחר וגם שר האוצר היה וגם שרת החינוך, אז זה היה יותר בתור משקיפה.

מיכאל מלכיאור: פה זו פעם ראשונה שיש לנו את הכבוד והעונג והתפקיד לארח אותה בצורה פרטנית בוועדה שלנו, שאני מקווה שהיא לא תהיה, יש עניין גר ותושב, אני מקווה שהיא לא תהיה גר בוועדה אלא באופן קבוע תהיה שותפה בעבודת הוועדה, שזה אותה חזית.

מיכאל מלכיאור: אמנם מזוויות שונות אבל אותה חזית של שיפור מערכת החינוך, וכמה שנעבוד יותר ביחד לדעתי אנחנו נגיע ליותר הישגים.

מיכאל מלכיאור: שלומית מכירה היטב גם את עבודת הכנסת ואת עבודת המשרד ואני שמח שיש לה כל כך הרבה ידע וניסיון וכישורים, היא נכנסה בתקופה מאוד מאוד קשה, ואני מקווה לשיתוף פעולה מלא, כבר נפגשנו בכמה וכמה נושאים, ומעכשיו, שזה כבר פוסט-שביתה, אפשר להתחיל לעבוד.

שלומית עמיחי: אתה יודע שגם פוסט-טראומה צריך טיפול.

מיכאל מלכיאור: צריך טיפול, אבל עד עכשיו לא היה טיפול בכלל, היינו באמצע הטראומה.

מיכאל מלכיאור: אז עכשיו אפשר להתחיל לטפל.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד כמה דברים בנושא של תשלומי הורים.

מיכאל מלכיאור: זה נושא מאוד רחב, שאפשר שוב מהיבטים שונים לדחוף את זה.

מיכאל מלכיאור: קודם כל להגיד דבר החלטי מטעם כל חברי הוועדה, אנחנו קיבלנו הבטחה כשאישרנו את תשלומי ההורים, ואישרנו מאוד בקלילות, לפחות לעומת מה שהיה בכנסות קודמות, שזה היה עיקר המאבק, גם בין הממשלה לבין , לא רוצה לראות את זה כזירת מאבק, יש לנו יותר מידי נושאים להילחם עליהם, אבל קיבלנו את הגישה הבסיסית של שרת החינוך שהיא גישה בסיסית שלא צריך להיות תשלומי הורים.

מיכאל מלכיאור: יחד עם זה שאי אפשר היום לבוא ולהגיד שאנחנו ניקח את הסכום הזה, לא יודע מה בדיוק הסכום, הסכום הרשמי של תשלומי הורים זה אולי משהו בסביבות מיליארד וחצי שקל עד שניים, וזה החוקי.

מיכאל מלכיאור: ואז מעבר לזה יש עוד כמה מיליארדים לא חוקיים, אף אחד לא יודע בדיוק כמה.

מיכאל מלכיאור: עד עכשיו זה לא הפריע למשרד שיש את השמונים וחמישה, לפי נתוני המשרד, שמונים וחמישה אחוזים מבתי הספר שלוקחים תשלומים לא חוקיים, שעושה את כל החוק וכל הגישה לחוק חוכא ואיטלולא.

מיכאל מלכיאור: חשבתי על זה לפני שבועיים שאמרו, ובצדק, שלא יכול להיות שהמורים לא יעשו כחוק, מערכת שהיא כולה בנוייה על זה שלא עושים כחוק אני קצת מתפלא על כך שאומרים שלמה פתאום המורים לא יעשו כחוק, כי אם המשרד ובתי הספר כולם הולכים בכיוון הזה.

מיכאל מלכיאור: אבל נשים את זה בסוגריים וכמובן שאני חושב שהמורים צריכים לנהוג כחוק, אבל אני חושב גם שהמשרד צריך לנהוג כחוק.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו אבטחה כבר משרת החינוך ומהמנכ"ל בתחילת הדרך שלא יאפשרו יותר תשלומים בלתי חוקיים.

מיכאל מלכיאור: ושתהיה יד קשה מצד המשרד כלפי התופעה הזאת.

מיכאל מלכיאור: זאת הבטחה שמלפני שנה וחצי, מאז חוץ מלחזור על אותה הבטחה לא קרה שום דבר.

מיכאל מלכיאור: אף מנהל לא נענש, לפחות לפי מה שאני יודע, אף בית ספר לא קיבל סנקציות, שום דבר.

מיכאל מלכיאור: זה נושא אחד, וזה נושא במיוחד כאוב בציבור הדתי.

מיכאל מלכיאור: לכן השרה אמרה שבגלל שהיא יודעת שזה בעיקר כאוב שם היא אמרה את זה כאיום, אבל גם חברי הכנסת שהיו נוכחים שבדרך כלל לוקחים על עצמם לייצג דווקא סקטור הזה אמרו בבקשה, אדרבא, צריך לסדר את הדברים, צריך לעשות את הדברים בצורה שקופה, בצורה גלוייה.

מיכאל מלכיאור: אם יש תשלומים אף אחד פה לא מעוניין שיפסיקו את כל התיגבור ללימודי תורה בסקטור הדתי, אבל אז צריך לעשות את זה במסגרת מה שמותר בתל"ה, לא מה שאסור, וצריך בצורה שקופה להגיד להורים על מה הם משלמים.

מיכאל מלכיאור: וזה נושא אחד.

מיכאל מלכיאור: ואני לא חושב שזה כל כך קשה, כל כך בשמיים לסדר את התחום הזה.

מיכאל מלכיאור: ההפקרות לא יכולה להמשיך.

מיכאל מלכיאור: בעצם ההפקרות הזאת גורמת שוב כרסום של החינוך הציבורי.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו עכשיו את התוצאות וגם ניתחנו אותם פה, והכל מצביע על גידול הפערים, על ילדים שיש להם חינוך ושאין להם חינוך.

מיכאל מלכיאור: אז עם השיעורים הפרטיים לא נוכל לעשות הרבה.

מיכאל מלכיאור: ברור שכשמערכת מקצצת שעות וחסרות שעות אז מי שיכול לתת לילדים חינוך, או בשיעורים פרטיים או בדרך אחרת, בחוגים וכו', ייתן.

מיכאל מלכיאור: אז זה נושא כללי שצריכים לחזק את החינוך בישראל כדי להציל את החינוך הציבורי.

מיכאל מלכיאור: יותר ויותר הורים באים לפה ואומרים לנו, זה לא רק עיריית חברה שלמעלה מחמישים אחוז מהילדים הם כבר לומדים בחינוך פרטי, אלא עוד ועוד עיריות.

מיכאל מלכיאור: היום הפיתוי להיות בתוך החינוך הרשמי הוא לא כל כך גדול.

מיכאל מלכיאור: אז למה לא לעשות פרטי.

מיכאל מלכיאור: ובפועל מה שקורה שיותר ויותר בתי ספר נמצאים באיזה שהוא מקום באמצע.

מיכאל מלכיאור: הם אמנם חלק מהחינוך הרשמי, ולוקחים את מה שהמערכת נותנת, ואחר כך הם נותנים מעבר לזה בתשלומי הורים בלתי חוקיים.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר להמשיך את זה כך.

מיכאל מלכיאור: הנושא השני זאת הבטחת השרה, שניסיון של פתרון בין זה שאי אפשר היום, המערכת היום בפועל לא תיקח על עצמה לשלם בשביל תשלומי הורים, אני שוב אומר, עד שני מיליארד שקל אין סיכוי היום שהאוצר ייתן עוד שני מיליארד שקל, מה שהיה ראוי אגב, מההתחלה היתה טעות.

מיכאל מלכיאור: עכשיו זה אנחנו מבינים, ואנחנו גם מבינים שאי אפשר להמשיך את התשלומים הבלתי סבירים והבלתי שיוויוניים וכל הפארסה מסביב.

מיכאל מלכיאור: השרה הציעה מתווה, שלא היה על זה חגיגה גדולה בוועדה, היו דעות חלוקות על זה, אבל אני חושב שכולם הסכימו שהמתווה הזה הוא יותר טוב ממה שיש עכשיו.

מיכאל מלכיאור: ואני אמרתי אז בצורה חד משמעית, שלא יבואו אלינו בחודש אפריל ובחודש מאי ויגידו לנו אמנם היה מתווה אבל לא הספקנו לנהל משא ומתן וזה עוד לא התקבל, ולכן בינתיים תאריכו לנו עוד שנה.

מיכאל מלכיאור: זה לא יקרה.

מיכאל מלכיאור: זה פשוט לא יקרה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מכולם, גם נציגי השלטון המקומי ומשרד החינוך וכו', חבל להביא את זה אלינו בכלל.

מיכאל מלכיאור: זה פשוט לא יקרה.

מיכאל מלכיאור: כי יש הבטחה מוחלטת, בשנה שעברה השרה אמרה שהיא חדשה, ולכן היא הביאה לנו כמעט אותו דבר, מה שלפני כן לימור לבנת הביאה.

מיכאל מלכיאור: אבל באמת היא היתה חדשה.

מיכאל מלכיאור: השנה היא אמרה שהיא לא הספיקה, היא מבקשת אותו דבר, אבל יש את המתווה החדש ושנה הבאה זה לא יהיה יותר.

מיכאל מלכיאור: אמרנו אז שאנחנו בחודש נובמבר נקיים דיון רחב על זה ונראה איפה הדברים עומדים, נעשה מעקב שבאמת יהיה ביצוע כפי הבטחת המשרד.

מיכאל מלכיאור: לא עשינו את זה בחודש נובמבר כי היתה שביתה.

מיכאל מלכיאור: עכשיו אנחנו כבר לקראת סוף חודש דצמבר, הזמן עובר, השעון הולך מהר ואנחנו מאוד רוצים לסייע גם בפתרון הזה, אם מישהו לא יכול להמציא פתרון יותר טוב.

מיכאל מלכיאור: ואנחנו יודעים שהיו הוועדות וכל הוועדות שהיו, כל ההיסטוריה מוכרת, לא צריך להגיד את זה לחברי הוועדה.

מיכאל מלכיאור: אלו לדעתי הנושאים המרכזיים, כמובן הכל כרוך בכל, קיצוץ השעות והכנסת כל הגופים הפרטיים והעמותות, והעמותות יש חלק מהעמותות שהן טובות אבל יש חלק שהם מאוד מזיקות.

מיכאל מלכיאור: החוסר יכולת של המשרד של פיקוח על הדברים, אפילו חוסר ידע של המשרד על מה שבפועל קורה.

מיכאל מלכיאור: אלו הדברים שאנחנו לא יכולים להמשיך לדרדר אותם שבסופו של דבר הם יגיעו לביטול החינוך הציבורי במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אלו הדברים שרצינו להעלות איתך ועם אנשי המשרד שלך.

מיכאל מלכיאור: אני יודע שאת עדיין בתקופת, לא יודע אם לקרוא לזה מילואים או הרצה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת גבאי, אנחנו שמחים שנכנסת לחדר.

מיכאל מלכיאור: אמנם הוא לא חבר קבוע בוועדה אבל מאחר ונושא של חינוך מאוד קרוב לליבו אז הוא גם ממלא מקום וגם משתתף פה באופן קבוע.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שלא כל הפרטים את יכולת גם עד לרגע זה להיכנס להם, אנחנו כמובן, על אף שיש כמה מהאנשים של משרד החינוך שחושבים שאנחנו מאוד רעים וקשוחים, זה רק אם אנחנו רואים בטלנות מוחלטת ואז אנחנו באמת יכולים להגיב קצת בחומרה לפעמים.

מיכאל מלכיאור: אבל זו לא הדרך שלנו.

מיכאל מלכיאור: אני גם רוצה להזכיר שהיום עשרה בטבת, שחוץ מזה שזה אחד מהצומות שמביאות אותנו לחשוב על מר החורבן זה גם יום הקדיש הכללי.

מיכאל מלכיאור: אבל אני תמיד גם חושב על זה שאפילו בימים הכי הכי קשים לעם ישראל, גם בתקופת השואה, שכמובן אין שום דבר שיכול להשתוות לו, עדיין היה חינוך.

מיכאל מלכיאור: ולא רק יאנוש קורצ'ק, שהלך עם תלמידיו למוות על אף שהיה יכול להציל את עצמו.

מיכאל מלכיאור: אבל החברה הבינה, הציבור הבין, הגטו הבין, זה פשוט סיפורים, אני למדתי אותם בתקופות שונות, שאם אתה מרים ידיים כלפי החינוך אז אין משהו אחר.

מיכאל מלכיאור: אין בשביל מה להתקיים.

מיכאל מלכיאור: אין בשביל מה לחיות.

מיכאל מלכיאור: וזה גם דברים שאני חושב שביום כזה שלא כל האנשים יודעים שזה עשרה בטבת, שמעתי בתכניות הרדיו הבוקר ולא שמעתי, חוץ מזה שהודיעו מוקדם בבוקר על איזה תאריך זה היום, שום התייחסות ליום שהוא משמעותי, לדעתי בשביל כל הציבור במדינת ישראל, לא רק בשביל הציבור שצם היום.

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה לציין את זה לפרוטוקול.

מיכאל מלכיאור: בבקשה.

שלומית עמיחי: קודם כל תודה רבה, ואני חושבת שאולי, אני כבר הולכת לסיכום, אולי הסיכום הנכון ביותר של הישיבה הזאת שבזכותה, לפחות לגביי, הנושא עולה בעדיפות ראשונה לסדר היום.

שלומית עמיחי: כי כמו שאתה אומר אני כן חדשה.

שלומית עמיחי: אני רוצה להגיד משהו, למדתי פעם באוניברסיטה שאמרו מישהו עם הרבה ניסיון, אז אמר המרצה, הוא אמר את זה לגבי מורים, אבל אני רוצה להשליך את זה לאחרים, שאם יבוא אליך ויגיד שיש לו עשר שנות ניסיון על תאמין לו, יש לו שנה אחת, והוא חזר עליה עוד תשע פעמים.

שלומית עמיחי: נושא תשלומי הורים הוא באמת בגלגוליו השונים, כולל אפילו ועדת לנגרמן עליו השלום, הכל מוכר וזכור לי.

שלומית עמיחי: מה שלא הכרתי זה את המתווה החדש שהציעה השרה, ולזה נחשפתי באמת רק ביומיים האחרונים.

שלומית עמיחי: ומה שנאמר לי שבמתווה הזה לא היתה התקדמות, בשל מצוקות העיתים שגזלו את כל זמן האנשים בטיפול בנושאים אחרים.

שלומית עמיחי: היה כבר סיכום, כלומר התחילו לטפל, היה סיכום, הסכמה, עם מנכ"ל הביטוח הלאומי, אז כרגע מנכ"ל הביטוח הלאומי עוזב, מנכ"ל הרווחה השתנה, ואמורים להתחיל את הסבב, אנחנו אמורים, אני לא מטילה את זה על אף אחד אחר, אנחנו אמורים להתחיל את הסבב מחדש, להגיע לשיחות ולנסות כן לקדם את המתווה הזה.

שלומית עמיחי: אני מודעת ללוח הזמנים שאתה מדבר עליו, גם אני לא הייתי רוצה להגיע לחודש אפריל מאי עם המצוקות של חייבים חייבים חייבים, ההורים מחכים, מנהלי בתי הספר לא יודעים איך לפעול.

שלומית עמיחי: כלומר אני מודעת לזה שאנחנו צריכים לקחת בספירה לאחור.

שלומית עמיחי: אני חושבת שאנחנו צריכים, אם אנחנו עכשיו במחצית חודש דצמבר צריכים לקחת עוד חודשיים ולתת את הטיפול האינטנסיבי, שנראה מה הוא יוליד.

שלומית עמיחי: כי אני מעלה על דעתי, ראיתי את המתווה, רק אני עם עצמי, ואני מעלה על דעתי שיש לא מעט מכשולים בו.

שלומית עמיחי: וכמובן לא הכל בידינו.

שלומית עמיחי: וצריך לראות מה האלטרנטיבה, שאם לא מסתייע ולא עולה בידינו מה בכל זאת מוצע פה כאלטרנטיבה שהיא שקולה.

שלומית עמיחי: מה שכן דווחתי כי אף כי לא בזכותי אבל כבר בזמני רק עכשיו אושרה פנייה התקציבית שבה היתה התוספת של העשרים וחמישה מיליון שקל שהשרה התחייבה, למעלה משלושים אחוז מהתקציב הזה כבר הועבר לבתי הספר.

שלומית עמיחי: היתרה תועבר תוך החודש הקרוב, הכסף משוריין, כלומר אין בעיה בשל אי ניצול התקציב.

יצחק קדמן: אני רוצה לחזור לנושא המקורי שבו פתחנו, הישיבה היא הפכה להיות פחות רשמית אז אפשר להיות יותר נינוח.

יצחק קדמן: צודק הרב חבר הכנסת מלכיאור, אני כשעלה הדיון בשנה שעברה לגבי מה שקרוי מתווה השרה, אני הפתעתי את חבר הכנסת מלכיאור מפני שאמרתי שאני תומך במה שהשרה הציעה בכל לב.

יצחק קדמן: והותקפתי קשות על כך גם מנציגי ההורים, שאותם הרגעתי, אמרתי להם תרגעו, אין לכם מה לקפוץ, זה בין כה לא יקרה.

יצחק קדמן: אני מצטער שחזיתי את מה שקרה.

יצחק קדמן: המתווה של השרה הוא לא אידיאלי, אבל הוא לאין ארוך יותר טוב מהמצב הקיים היום.

יצחק קדמן: ואני אומר לך גבירתי המנכ"לית, את זוכרת את זה אולי מהקדנציה הקודמת שלך, העניין הזה רק הלך והחריף.

יצחק קדמן: יש בשטח הפקרות מוחלטת.

יצחק קדמן: זה רע לתלמידים, זה רע להורים, זה רע למורים ולמנהלים שכל היום מנהלים מריבות על נושא כספים.

יצחק קדמן: זה לא תפקידם החינוכי לעשות את זה.

יצחק קדמן: והם נאלצים כל היום להתעסק עם העניין הזה.

יצחק קדמן: יש לי פה התכתבויות שאת חלקם אני מעסיק את נציגת משרדכם פה בחלק מההתכתבויות בלי סוף.

יצחק קדמן: אבל באמת ההפקרות היא הפכה להיות אפילו לא מוחבאת.

יצחק קדמן: יש לי פה מכתבים של מנהלי בתי ספר שהם לא חוששים מאף אחד והם כותבים במפורש, מאחר ומשרד החינוך קבע שהתשלום לטיול יהיה כך וכך, ומאחר ואנחנו לא יכולים לעמוד בתקציב כה לטיול, לכן אנחנו מודיעים לכם ההורים, את החלק הראשון עבור הטיול אתם תשלמו כפי שקבע משרד החינוך, ואת החלק השני אנחנו נעביר ונקרא לו תשלומים מרצון.

יצחק קדמן: זה אגב היום המסלקה שדרכה מעבירים את כל מה שבוועדה פה לא אישרו.

יצחק קדמן: ואז המחיר של הטיול הוא לא המחיר שנקבע פה בוועדה.

יצחק קדמן: וזה כתוב.

יצחק קדמן: פעם היו מחביאים את זה, היום זה כתוב במפורש, מקרה אחרי מקרה.

יצחק קדמן: אני אין לי טענות למנהלי בתי ספר, למרות שאני חושב שהעירו פה נכון, שגם מנהלי בתי ספר מחוייבים לכבד את החוק.

יצחק קדמן: אבל הם נאלצים לעשות את זה משתי סיבות.

יצחק קדמן: אלף בחלק מהמקרים הדוחפים האינטנסיביים ביותר זה קבוצה של הורים שאומרת זה לא מספיק, למה טיול יומיים, רוצים ארבעה ימים.

יצחק קדמן: לא רוצים לישון באכסניה, רוצים לישון במלון.

יצחק קדמן: אני אומר קבוצה מסויימת של הורים שגוררת איתה את כל המערכת.

יצחק קדמן: מצד שני אומר המנהל, אני מתחרה פה בבתי ספר פרטיים וחצי פרטיים, שכל הזמן הורים אומרים לי תראה מה נותנים בבית הספר ההוא.

יצחק קדמן: אם אני רוצה להחזיק תלמידים פה בבית הספר אז אני מוכרח לתת להם לא את כל מה שנותנים במקום אחר אבל לפחות משהו דומה.

יצחק קדמן: משרד החינוך איננו מאפשר לי את זה תקציבית כי הוא לא יכול.

יצחק קדמן: ולכן נדחפים מנהלי בתי הספר, נמצאים בין הפטיש לסדן, נדחפים לעניין הזה.

יצחק קדמן: יש פה עוד עניין שאני התרעתי עליו, הוא גם נעשה יותר גרוע, יש לי אפילו אישור לכך ממשרד החינוך, שיותר ויותר מערבים תלמידים בעניין הזה.

יצחק קדמן: באים לתלמידים, בכיתה, ואומרים להם חבר'ה, מי שלא יביא את הכסף עד מחר, לתלמידים, אז הוא לא יצא לטיול.

יצחק קדמן: אמרנו לפחות דבר אחד תעשו, מעטפה סגורה להורים, לא לחץ ישיר על התלמידים וזה לא עוזר, זה קורה שוב ושוב.

יצחק קדמן: יש לי פה מקרה שמשרד החינוך באמת נזף במנהלת בית הספר, אבל לא קרה כלום.

יצחק קדמן: יותר מזה, כששם לקחו את התלמיד, ודרכו הפעילו לחץ אדיר על גביית תשלום שלא כחוק, זה מאושר לי על ידי עו"ד ריקי לוין, ושם בית הספר טען מאחר וזה לא תלמיד צעיר, הוא תלמיד כבר בן שש עשרה, אין שום רע בלערב אותו במה אנחנו חושבים על ההורים שלו שלא שילמו.

יצחק קדמן: יש לנו את זה כתוב.

יצחק קדמן: אז משרד החינוך אמר זה לא משנה אם הוא בן שש עשרה או בן שמונה, לא צריך לערב את התלמיד בעניין הזה.

יצחק קדמן: ושם היה עניין שלא נתנו לילד לצאת לפולין כי ההורים לא שילמו עבור דברים אחרים.

יצחק קדמן: דבר שאסור על פי ההנחיות של משרד החינוך.

יצחק קדמן: אחד הדברים החדשים שאני מציע, המשרד אמר אומנם שהוא ידון בזה, קיבלתי מכתב, ואני חושב שגם הוועדה צריכה לקיים דיון בנפרד בעניין הזה.

יצחק קדמן: זאת אופנה חדשה.

יצחק קדמן: קוראים לה מגמות.

יצחק קדמן: כבר אין בית ספר רגיל, כל בית ספר מקים מגמות.

יצחק קדמן: אני בעד פלורליזם ומתן אפשרות לתלמידים לבחור, אלא שהמגמות מצריכות גביית תשלום נפרד של אלפי שקלים.

יצחק קדמן: ילד רוצה להיות במגמת ספורט, הקריטריונים לא אם הוא מוכשר ספורטיבית או לא, הקריטריונים הם כמה הוא ישלם, וזה אלפי שקלים.

יצחק קדמן: כך במגמת אומנות ומגמת בלט ומגמת תקשורת ומגמת מחשבים.

יצחק קדמן: הכל הפך להיות מגמות.

יצחק קדמן: ואני אומר שוב, אין לי טענות, הלוואי שזה יעשיר את מערכת החינוך.

יצחק קדמן: אבל אי אפשר שכל מערכת המגמות ממומנת על ידי ההורים.

יצחק קדמן: זה אגב בכלל לא נכנס לכל התשלומים שכבר קיימים.

יצחק קדמן: אני רוצה לחזק את ידייך גבירתי המנכ"לית לפני שאת הולכת.

יצחק קדמן: חשוב לדחוף את זה, השרה, הוא יסיר לפחות דבר אחד, את ההתחשבנות האין סופית שמתנהלת בתוך בית הספר, זה יהיה עם הביטוח הלאומי, זה לא יהיה קשור לתלמיד הספציפי, זה לא יהיה קשור למורה הספציפי, זה יוציא את זה מתוך בית הספר, זה יעשה את זה צודק יותר, פרוגרסיבי יותר.

יצחק קדמן: במצב הנוכחי, תשלומי הורים הם גורם מספר אחד להגדלת פערים במערכת החינוך.

יצחק קדמן: מפני שיש בתי ספר שיש בהם כל, כולל אגב שהורים מממנים, וילונות, כסאות, מזגנים, במודיעין כל ההורים מוטל עליהם מס מזגנים.

יצחק קדמן: אז השרה ענתה בכנסת לשאילתא שזה לא חוקי.

יצחק קדמן: אז מה, החזירו למישהו את הכסף?

יצחק קדמן: לא.

יצחק קדמן: אבל הדבר הזה גורם לזה שיש לנו בתי ספר ממלכתיים שיש בהם כמעט הכל, מעבדות, ובתי ספר שאין בהם כלום, שמנהל בית הספר אפילו לא מעז לגבות מההורים כי הוא יודע שאין עם מי לדבר ואין למי לפנות.

יצחק קדמן: לכן חשוב לעשות מעשה, ולא לבוא הנה בקיץ ולהגיד אוי, דחוף דחוף דחוף, בואו נאשר עוד שנה אחת.

יצחק קדמן: הנאום הזה אני אגב נושא אותו בחמש עשרה שנה האחרונות פחות או יותר.

נעם עזרא: יש סעיף מיוחד לגבייה נוספת של כסף.

נעם עזרא: הסעיף הזה שבעצם המשרד מאפשר לממ"דים לגבות כסף אף אחד לא יודע על מה הוא מבוסס.

נעם עזרא: הוא לא תשלומים מרצון, הוא משהו מאוד מיוחד.

נעם עזרא: מי שהתעסקה עם זה זו גב' מירב ישראלי עורכת הדין והיא יודעת, אנחנו ניסינו לקבל תשובות על מה מבוסס סעיף הגבייה הזה.

נעם עזרא: אנחנו לא מצאנו.

נעם עזרא: הדבר השני זה שקיפות, השקיפות של הכסף.

נעם עזרא: זאת אומרת היה איזה שהוא כסף שהמשרד העביר עבור שעות תורניות.

נעם עזרא: יש איזה כסף שפעם היה ועדת וינר, הם נותנים כסף לבית הספר עבור תוספת השעות התורניות, שעות לימוד תורה.

נעם עזרא: עכשיו אני לא יודע כמה בית הספר שלי קיבל, ובית הספר אומר אתה מקבל עוד עשר שעות, תשלם עוד עשר שעות.

נעם עזרא: לא משנה שזה לא מפוקח ואני משלם סתם איזה סכום אחר שבית הספר קובע.

נעם עזרא: אבל אני בעצם משלם בלי לדעת אם את שילמת עליו גם כן.

נעם עזרא: לפני שנתיים היה פה ויכוח גדול של ששים מיליון שקל שהועבר לטובת העניין הזה.

נעם עזרא: הכסף הועבר ואני לא קיבלתי אגורה אחת חזרה, כי באו אלינו תוסיף עוד אלפיים שקל לשנה בגלל שהמשרד קיצץ.

נעם עזרא: עכשיו אני ידעתי שהמשרד העביר את הכסף חזרה.

נעם עזרא: הכסף נעלם איפה שהוא.

שלומית עמיחי: אני מתנצלת, אני חייבת לעזוב.

מיכאל מלכיאור: היה לי חשוב שהמנכ"לית תשמע את הדברים, בצורה רשמית, לפרוטוקול, שלא יהיו הפתעות.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע איזה דברים היא אמרה חוץ מאשר שהיא צריכה ללמוד את הנושא והנושא חשוב, אבל זה היה לי פשוט חשוב כרגע.

מיכאל מלכיאור: את מבקשת להגיב על משהו שאמרתי?

יהודית אייזנר: בפתיחת הדיון אמרת שנחקק חוק בנושא תשלומי הורים, והמנהלים לא עומדים בזה וברובם עבריינים.

יהודית אייזנר: עברו על החוק בעצם.

יהודית אייזנר: ואם מחוקקים חוק אז ברור שהחוק צריך גם לתת את האפשרות שיעמדו בחוק, שאפשר יהיה לקיים אותו.

מיכאל מלכיאור: אין אפשרות לקיים אותו?

יהודית אייזנר: לא במצב של היום, מפני שהמשרד עליו לקחת את האחריות בנושא תשלומי הורים, אבל השאירו פה חלל גדול.

מיכאל מלכיאור: אני לא מבין מה שאת אומרת, למה אי אפשר לקיים את החוק?

יהודית אייזנר: צריכים לגבות תשלומי הורים, בית הספר צריך להמשיך להתנהל, כחוק, אבל ברור שנוצר חלל גדול כיוון שהם לא עומדים בזה.

יהודית אייזנר: יש לחץ של הורים.

מיכאל מלכיאור: אני לא מבין מה שאת אומרת, את אומרת שאת רוצה להגיד פה בפני הוועדה לפרוטוקול שאי אפשר לקיים את חוק חינוך חינם במדינת ישראל?

יהודית אייזנר: כמו שזה, בלי גביית הורים?

יהודית אייזנר: כלומר חייבים לבנות את המתווה, מה שאני באה לומר שחייבים לבנות את המתווה כמה שיותר מהר ולא להשאיר חלל גדול, זה הכל.

מיכאל מלכיאור: אני לא מבין, מה זה חלל גדול?

יהודית אייזנר: צריך לפתור את המנהלים מתשלומי הורים, זה מה שאני באה לומר.

מיכאל מלכיאור: אני מסכים איתך.

מיכאל מלכיאור: אבל זה לא קשור, לפי ההצעה שיש על השולחן, של משרד החינוך, זה באמת יפתור את המנהלים מגביית התשלומים.

מיכאל מלכיאור: אבל לא זו הנקודה.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שלא הבנת מה הנקודה.

מיכאל מלכיאור: הנקודה שמנהלים ובתי ספר גובים תשלומים לא חוקיים.

מיכאל מלכיאור: הם גובים תשלומים שאסור להם לגבות.

מיכאל מלכיאור: לא שהם גובים את התשלומים שהם חייבים לגבות.

מיכאל מלכיאור: הבעיה שהם גובים תשלומים שאסור להם לגבות.

יהודית אייזנר: תפתרו אותם מהלחץ שמפעילים עליהם ההורים.

יהודית אייזנר: ברגע שיהיה מתווה, וברגע שהמנהלים לא יגבו, אז לא יהיו פרצות בזה.

מיכאל מלכיאור: סליחה, לא ארחיב, אמרת את מה שרצית להגיד.

מיכאל מלכיאור: אני רק אומר, לא מקבל את זה.

מיכאל מלכיאור: כמו ששרים וחברי כנסת חייבים לעשות כמו שהחוק מחייב אותם גם מנהלי בתי ספר, כל אדם שלקח על עצמו תפקיד, אם הוא לא מסוגל לקיים את החוק שילך וימצא משהו אחר לעשות.

מיכאל מלכיאור: אני אומר את זה ברצינות.

מיכאל מלכיאור: כמו שציפו ממורים שאם הם מקבלים צווים הם צריכים ללכת ללמד המנהלים קיבלו צווים, הצווים זה לעשות כחוק גם בנושא של תשלומי הורים.

יהודית אייזנר: איך זה קורה שרובם עבריינים?

מיכאל מלכיאור: אני לא ארחיב את זה, אני אמרתי את מה שאמרתי, אני נתתי זכות תגובה.

אבי גור: אני רוצה להגיד לך יישר כוח, ואני מקווה שתצליח בנושא הזה, ואני רוצה לחזק אותך.

אבי גור: ואני רוצה להגיד שהנתונים שמר קדמן מביא זה נתונים שחייבים, הוועדה צריכה לשלוח אותם למשרד החינוך.

אבי גור: הוועדה צריכה לקבל עליהם תגובות.

אבי גור: וחייבים לעשות את זה.

אבי גור: יתרה מזאת, בשנה שעברה ישבנו פה וקיבלנו החלטה, זאת אומרת הוועדה קיבלה החלטה, שיטה של מעקב מסויים, שמשרד החינוך חייב לדווח לוועדה לא רק בסוף השנה, לא רק לקראת אפריל, אלא גם בתחילת השנה, אחרי שחוזר נשלח להורים בדבר התשלומים, המשרד הבטיח כאן שהוא ידווח לוועדה על הפעילות שהוא נקט מול מנהלי בתי הספר.

אבי גור: אז כל הדברים שמבטיחים כאן יש מקום לעשות להם איזה שהוא מעקב.

מיכאל מלכיאור: לכן מתקיימת הישיבה הזאת.

אבי גור: אבל בישיבה הזאת חלק מהאנשים שהתחייבו לדווח לא דיווחו, ניצלו מצב מסויים ויצאו, ואני לא נותר לי אלא למחות או להעלות את הנושא, וכואב לי הלב.

אבי גור: כי המצב בשטח הוא שהמורים סובלים מזה, כי מאלצים אותם לגבות כספים, הם לא צריכים לעשות את זה, מנהל בית הספר סובל מזה, והכי סובלים מזה זה ההורים, שמבקר המדינה כבר אמר את זה.

מיכאל מלכיאור: תודה, אני בזה אסיים.

מיכאל מלכיאור: תניח דעתך שאת המעקב והלחץ וההחלטות של יהיו ברוח של הדברים שאמרת עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם.