ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 447, 2008-01-02 10:00

גלעד ארדן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

גלעד ארדן: על סדר היום הצעת חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק (תיקון מס' 4), התשס"ה-2005 – כמובן, זה ישונה בשם החוק.

גלעד ארדן: זו הצעת חוק ממשלתית שעברה במליאת הכנסת ב-18.7.06.

גלעד ארדן: נדונה בוועדת הכלכלה ב-14.11.06, והסיבה שעברו שנה וחודש טמונה לא בוועדת הכלכלה אלא במגעים שקיים משרד הבריאות עם יבואני הסיגריות למיניהן, ובו ניסו להגיע להסכמות.

יצחק וקנין: יצרנים ויבואנים.

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: ננסה היום להשלים את הצעת החוק הזו ואת ההכנה שלה לקריאה שנייה ושלישית, וננסה להכריע במחלוקות שעוד נותרו בין הצדדים.

גלעד ארדן: אני מבקש מהיועצת המשפטית של משרד הבריאות להציג את עקרונות הצעת החוק, את הסיבות העיקריות שהביאו להצעת החוק, את המחלוקות שנותרו ואז נשמע את הנציגים של יבואני ויצרני הסיגריות.

אילנה מישר: לא מדובר בהצעת החוק על תרגום מילולי של האמנה אלא ליישם את רוח האמנה.

אילנה מישר: נפגשנו פעמיים עם נציגי חברות הטבק.

אילנה מישר: כשאפשר היה לקבל את שהם ביקשו, הסכמנו.

אילנה מישר: יותר נוח לנו לעבור על זה סעיף סעיף.

ניר ימין: אפשר לפרט מה אתם חושבים שההצעה הזו תשיג?

אילנה מישר: בסעיף הראשון שאנו מדברים עליו מדובר בנושא של מתן חסות, שכאן להגביל את זה במידה שעדיין מותר בארץ- -

גלעד ארדן: הגבלות על פרסום הן הגבלות על חופש העיסוק.

גלעד ארדן: מדוע יש צורך בהגבלות על הפרסום?

אילנה מישר: פרסומת ודאי מקדמת, אחרת לא היו משקיעים בה, ויש מחקרים על זה.

גלעד ארדן: חלק מחברות הטבק טוענות שהפרסומת רק גורמת למעבר בין חברות הטבק.

אילנה מישר: יש טיעון כזה אך יש מחקרים שמראים אחרת, שהשקעה על פרסומת לסיגריות גדולה לעומת מוצרים אחרים, יש מדינות שאסרו בכלל את הפרסומת ויש מחקרים שמראים שאיסור פרסומת מוריד את שיעורי העישון.

אילנה מישר: אנו לא מדברים על איסור פרסומת, יש לנו הגבלות קיימות על פרסומת.

גלעד ארדן: באילו מדינות יש איסור מוחלט?

אילנה מישר: בכל האיחוד האירופי, אוסטרליה, ניו זילנד, איסלנד.

אילנה מישר: לנו יש מגבלות לפי החוק הזה על פרסומת, ובחוק זה יש איסור על פרסומת עקיפה.

אילנה מישר: האמנה קוראת לאיסור מקיף על פרסומת לסיגריות, וזה הוראה שהמדינות אמורות ליישם תוך חמש שנים מכניסת האמנה לתוקף.

אילנה מישר: תקופת הזמן הזו עדיין לא עברה.

אילנה מישר: יש גם דרישות מינימום, בחוק הזה זה מניעת פרסומת חוצת גבולות – מדינת ישראל, כל עוד היא מתירה פרסומת למוצרי טבק, לא תהיה מקור להפצת פרסומת במדינות אחרות שבהן יש איסור.

אילנה מישר: כאן אנו מנסים לצמצם את ההשפעה חוצת הגבולות של הפרסומת הקיימת.

אילנה מישר: נושא שני הוא רכיבי מוצרי טבק.

אילנה מישר: האמנה מחייבת שחברות הטבק יגלו את רכיבי מוצרי הטבק, זה למידע לציבור, שיידעו מה יש במוצר שהם משתמשים בו, כמו שבמוצרי מזון למשל צריכים לגלות את הרכיבים.

אילנה מישר: נושא אחר זה לגבי דיווח, שאם עדיין במדינה מסוימת מותרת פרסומת, האמנה מחייבת שחברות הטבק ידווחו על ההוצאות של הפרסומת.

גלעד ארדן: יש לחברות הטבק הערות כלליות?

דן פרידמן: חברת דובק תומכת ככלל בהצעת החוק, ההערות שלנו הן טכניות בעיקרן, נתייחס לזה בהמשך.

איריס אפשטיין: גם אנו תומכים באמנה, אנו משתתפים ביישום שלה בכל העולם וגם בארץ.

איריס אפשטיין: ההערות שלנו הן טכניות במהות.

גלעד ארדן: בבקשה גברתי, אנא תתחילי להקריא.

אילנה מישר: קוראת סעיף 1.

ניר ימין: אולי תסבירי מה אומר סעיף 7א הקיים ומה אתם מציעים לתקן בסעיפים שקראת, ובמה שונה הנוסח שקראת מהנוסח בהצעת החוק שפורסמה ברשומות?

אילנה מישר: עשינו תיקונים יותר לשוניים, כפי שביקשו חברות הטבק.

אילנה מישר: 7א מדבר על פרסומת עקיפה.

אילנה מישר: סעיף (1) עוסק במתן חסות.

אילנה מישר: על פי סעיף 7א, מתן חסות מותר בנסיבות מסוימות, והנסיבות המותרות הן לאירוע בתחום התרבות, אומנות או רווחה שאינם מיועדים בעיקרם לילדים ולבני נוער עד גיל 18.

אילנה מישר: כאן אנו מוסיפים את ההגבלה על מתן חסות, שזה לגבי חוצי גבולות, שזה לא ישודר לחו"ל או בטלוויזיה או ברדיו, זה פסקה (ב), או (א) – זה מקור בישראל והם בעלי השפעה חוצת גבולות.

עמוס האוזנר: זה בעצם חריג לחריג.

גלעד ארדן: היום אסור לעשות פרסומת, היה בעבר חריג שאומר שמתן חסות או פרסומת שבה צוין החסות, לא רואים בו משום פרסומת עקיפה למוצר טבק אם מתן החסות או הפרסומת הם לאירועי תרבות, אומנות או רווחה שאינם מיועדים בעיקרם לילדים ובני נוער עד גיל 18.

גלעד ארדן: אתם אומרים: הפטור שאתם נותנים לחסות או פרסומת עם חסות או חסות שיש בה פרסומת, הפטור מהאיסור לא יחול על שידורי חסות ורדיו וטלוויזיה שיאסרו גם אם מדובר בחסות, או אם החסות הזו - מקורה בישראל ויש לה השפעה חוצה גבולות.

גלעד ארדן: מה זה אומר?

אילנה מישר: למשל, יש אירועים בין לאומיים שמשתתפים ממדינות שונות, תחרויות למיניהן.

אילנה מישר: קודם העברה היתה בנוסח כפי שפורסם בקריאה ראשונה, זה היה יותר רחב.

גלעד ארדן: "השפעה חוצה גבולות" זה מינוח לא ברור.

חיים גבע: באמנה הבין לאומית מדובר על "חוצה גבולות".

אילנה מישר: חברות הטבק ביקשו להיצמד ללשון האמנה ולא ראינו סיבה למה לא.

גלעד ארדן: הביטוי "השפעה" – מי קבע שזה משפיע?

גלעד ארדן: אולי "מופץ" הוא מינוח יותר נכון.

עמוס האוזנר: אולי המילה "השלכה" מתאימה יותר.

גלעד ארדן: אם משרד הבריאות מרוצה מזה, אני מוכן להשאיר את זה כך.

אילנה מישר: נחליף את זה ל"השלכה".

עמוס האוזנר: "השלכה" זה שזה מגיע למקומות אחרים.

עמוס האוזנר: "השפעה" – אתה צריך להוכיח שזה באמת עשה משהו.

עמוס האוזנר: אם תגיד "תפוצה", תחמיר עם היצרנים אולי קצת יותר מדי.

עמוס האוזנר: אם "תפוצה" מקובלת על כולם, היא מתאימה יותר.

גלעד ארדן: אין לי עמדה בנושא הזה כי איני יודע את המשמעות המדויקת של המינוחים האלה.

איריס אפשטיין: הצענו בעבר "מתרחשים בכמה מדינות בו זמנית".

איריס אפשטיין: זה דבר שמאוד קל לבדוק אותו.

איריס אפשטיין: אנחנו חיים בשלום עם "השלכה" או "השפעה".

גלעד ארדן: נישאר עם "השפעה", זה מה שהיה בנוסח הממשלתי שפורסם.

ניר ימין: החריג לפטור שניתן לשידורי טלוויזיה ורדיו זה בעקבות הערתו של חבר הכנסת חנין?

אילנה מישר: כן.

גלעד ארדן: עוד הערות?

אילנה מישר: סעיף (3) – הכוונה שאם דבר מתן החסות מפורסם בפרסומת, זה הופך למעין פרסומת למוצר טבק, אנו מבקשים שזה יכלול את האזהרה, כפי שיש בפרסומות אחרות במוצרי טבק.

אילנה מישר: לחברות הטבק לא היו הסתייגויות.

גלעד ארדן: כלומר גם בחסות תהיה אזהרה.

ניר ימין: כלומר במקרה שיש פרסום בעיתון, לא רואים בה פרסומת עקיפה אלא רק כי היא נכנסת בגדר הפטור שבסעיף 7א(ה), עדיין היא תצטרך לשאת אזהרה?

אילנה מישר: כן.

גלעד ארדן: מי בעד סעיף 1 כפי שהוקרא והוסבר?

גלעד ארדן: אושר פה אחד.

גלעד ארדן: אפשר להמשיך.

אילנה מישר: קוראת סעיף 2(א)-(ד).

אילנה מישר: עשינו פה כמה תיקונים לעומת הנוסח המקורי.

אילנה מישר: בסעיף (א) שינינו את סוג המסמך שחברות הטבק יצטרכו להגיש.

אילנה מישר: שינינו את המינוח לבקשת חברות הטבק וגם את מועד הדיווח, והוספנו סיווג ההוצאות כדי שניתן יהיה ללמוד את המגמות של סוגי הפרסום השונים.

אילנה מישר: הוספנו לזה פירוט.

אילנה מישר: בעבר זה כלל 13 קטגוריות וצמצמנו את זה ל-6.

גלעד ארדן: מעירה לי מנהלת הוועדה שהנוסח צריך להיות "הודעה מיוחדת של רואה בחשבון מטעמו, בהתאם לכללי החשבונאות המקובלים".

גלעד ארדן: נראה לי שכך נכון לכתוב.

אילנה מישר: בסדר.

אילנה מישר: בסעיף (ג) תיקנו כך שההוצאות יפורסמו בסכומים כוללים, לא יפורסם מה הוציאה חברה מסוימת לפרסומת.

אילנה מישר: אנו מסכימים עם חברות הטבק שזה מידע שאמור להישמר בסוד המסחרי שלהן, אבל נפרסם את הסכומים הכוללים.

אילנה מישר: סעיף (ד) – כאן הוספנו משהו שעלה מהדיונים עם חברות הטבק, במיוחד המותגים הבין לאומיים, שגורם בחו"ל, יכול להיות שהוא יפרסם באופן ישיר בארץ ולא באמצעות היבואן של אותו מותג ואז גם עליו תחול החובה.

יצחק וקנין: האם זה לא אותו דבר?

אילנה מישר: לא, כי ב-(ד) אנו מדברים על מישהו שהוא לא יבואן של מוצר טבק, למשל החברה הבין לאומית – יש יבואן בארץ, אבל החברה הבין לאומית אולי תממן באופן ישיר ולא באמצעות היבואן את הפרסומת.

גלעד ארדן: אם שר הבריאות מפרסם את השיעור הכולל, מה הצורך של המשרד לקבל את התמהיל הפנימי של החלוקה?

אילנה מישר: המדיניות הכוללת היא ללכת לאיסור מקיף על פרסומת אך יכול להיות שמתוך ההוצאות נלמד שיש צורך להגביל יותר סוג מסוים של פרסומת.

גלעד ארדן: נשמע את ההתנגדות של חברות הסיגריות שרוצות במקום 6 קטגוריות, 3.

איריס אפשטיין: בנוסח הראשון שקיבלנו לא התבקשנו לתת פירוט בכלל.

איריס אפשטיין: בנוסח השני היו 8 קטגוריות ואז זה שונה ל-6 קטגוריות.

איריס אפשטיין: באמנה עצמה יש 3 קטגוריות, ואין הבקשה לפירוט כל כך רחב.

איריס אפשטיין: אנו חושבים שמדובר במידע מסחרי רגיש, שאנו לא חושבים שעלינו לגלות אותו.

איריס אפשטיין: מדובר בשוק תחרותי עם מספר שחקנים מצומצם.

איריס אפשטיין: מאוד יכול להיות שבשנה נתונה רק חברה אחת תבצע פעילות בתחום אחד, ודאי אם מדובר בשש קטגוריות, יכול להיות שבשנת 2008 רק חברה אחת תעשה דיוור ישיר, ואז אנו מוצאים פה טעם לפגם, ויכול להיות שהדבר הזה רק יעודד חברות סיגריות להוציא יותר בתחומים, כי ילמדו פה מידע שלא היה להם קודם.

איריס אפשטיין: ללא ספק, פירוט ברמה של שלוש קטגוריות שהוא גם המינוח של האמנה צריך לספק.

אילנה מישר: אולי אפשר לשקול שזה יימסר למשרד הבריאות, אבל זה מידע שלא נפרסם לציבור הכללי אלא לפי שלוש הקטגוריות.

נועה גל: חברות הטבק ידווחו לפי כל הקטגוריות אבל משרד הבריאות כדי למנוע את התחרות בין החברות ידווח לציבור רק את הסכום הכולל בלי פירוט הקטגוריות השונות.

חיים גבע: אנו רוצים פירוט לפי 6 ולציבור נפרסם לפי 3, כי לנו חשוב לראות את המגמות השונות של ההשקעה בפרסום.

חיים גבע: אנו צריכים להגביל את הפרסומת בגלל ההשפעה שיש לה, לכן אנו כמשרד הבריאות צריכים לראות איפה נקודות ההשפעה חזקות יותר, ואיפה לנו חשוב לשים דגש כדי לעקוב ולמנוע, כי זו המטרה שלנו.

חיים גבע: האמנה נותנת הנחיות וקוראת להוסיף מעבר לזה, היא לא רושמת בדיוק את הסעיף.

יצחק וקנין: האמנה זה מה שהם אומרים.

גלעד ארדן: תוכלו להראות לי מדינות אחרות שלקחו את השלוש קטגוריות וביקשו פירוט גדול יותר?

אילנה מישר: ארצות הברית שחתמה אבל לא אשררה את האמנה, חובת הדיווח מסווגת לכ-24 קטגוריות.

איריס אפשטיין: אני לא מכירה את החקיקה בארצות הברית בכלל, החברה שלנו לא מטפלת בארצות הברית, אבל במדינות אירופה - לא ידוע לי שיש כזה פירוט.

איריס אפשטיין: בסך הכל, זה לשון האמנה ומטילים עלינו חובת דיווח בשביל צורך שאינו ברור לי ואני לא רואה שהוא עולה בקנה אחד עם האמנה ואנו מוכנים לספק את המידע, אך 3 קטגוריות- -

עמוס האוזנר: משרד הבריאות צריך את הפירוט הזה לא רק כרגולטור אלא גם כי הוא צריך לעשות את הפרסום הנגדי לכל זה.

עמוס האוזנר: נקודה שנייה, שעלתה בימים רחוקים כשצחי הנגבי היה יושב ראש הוועדה הזו, ואז הופיע דוד אדמון שהיה פרסומאי סיגריות ואמר כך: צריך להתחשב בהיבט של הפרסומת הסמויה.

עמוס האוזנר: השאלה היא האם הדרישה הזו לא צריכה להופיע גם כן כאן.

עמוס האוזנר: הערה נוספת מתייחסת לתאריך - 1.6.

עמוס האוזנר: יש לנו חוק חובת הדיווח על הנזקים הבריאותיים מעישון מוצרי טבק.

עמוס האוזנר: הם מדווחים כל שנה, ויש דוחות של משרד הבריאות כל שנה, מונח על שולחן הכנסת ומגיע לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות אך שם נקוב התאריך 31.3.

עמוס האוזנר: אם פה אתה מגיש את זה עד 1.6, פספסת מבחינת הדיווח את התקופה של תשעת החודשים שלפני זה ויכול להיות שהתאריך של 1.6 לא מתאים.

גלעד ארדן: ככל שמדובר בדברים גלויים לעין כמו שלטים, אני לא חושב שמשרד הבריאות צריך את הפירוט בין שלטים לפרסומת בעיתונים.

גלעד ארדן: יש ההוצאה הכוללת ומשרד הבריאות יכול להעריך כמה מזה – אני מניח שיש אנשים מטעמו שמסתכלים כל השנה על העיתונים, על שלטי החוצות ולכן איני רואה צורך לפרט עד כדי הבדל בין פרסומת בעיתונים לבין שלטים.

גלעד ארדן: אבל לגבי דיוור ישיר, יכול להיות שאני רואה בעניין הזה צורך כי זה דבר שמתבצע נקודתית לקהלים ממוקדים, ואז זה עונה על הצורך שעוררת קודם.

גלעד ארדן: לכן הייתי מציע, אם להרחיב, שאני מוכן לתמוך, רק דיוור ישיר.

גלעד ארדן: מה זה "אחר"?

גלעד ארדן: אני לא יודע מה זה.

עמוס האוזנר: אם אתה משלם לעיתון שייתן לך תמונה של מישהו עם סיגריה, זה מותר.

עמוס האוזנר: כלומר אם אתה רוצה להראות שהעישון הוא משהו רווח, אתה נותן כסף כדי שתתפרסם תמונה של מישהו עם סיגריה.

גלעד ארדן: זה ייחשב פרסומת.

חיים גבע: לא לפי החוק.

גלעד ארדן: אז נוסיף ב-1: לרבות פרסומת סמויה.

בר סיטון: פרסומת סמויה מתקיימת גם בסרטים, סדרות טלוויזיה.

גלעד ארדן: אתם לא מזמינים את האוזנר לדיונים אצלכם במשרד בנושאים האלה?

גלעד ארדן: חבל, כי עולים פה לראשונה נושאים חדשים שאף אחד לא היה מודע להם.

גלעד ארדן: לא יודע, יכול להיות שאין תופעה כזו.

איריס אפשטיין: לפחות אצלנו בחברה אין תופעה כזו, אנו לא עושים תוכן שיווקי, זה מדיניות עולמית לא לעשות את זה.

חיים גבע: אני זוכר תמונה של אביב גפן יוצא מהחדר לידה, וקופסת מרלבורו מבצבצת לו מהכיס.

חיים גבע: זה דוגמה למשהו שהשתרש בקרב הצלמים, זו תופעה קיימת.

דיאן לוין-זמיר: כל המחקרים שיוצאים בשנים האחרונות מצביעים על כך שחברות הסיגריות שמשלבות את הסיגריות כפרסום סמוי בסרטים במיוחד ולא רק משפיעים פי 5 עד 8 על התחלת העישון בקרב אותם בני נוער שחשופים אליהם.

דיאן לוין-זמיר: כל זמן שזה שולם על ידי החברה, זה צריך להיות מדווח.

אילנה מישר: לכן אני רואה את החשיבות של "אחר".

אילנה מישר: אבל לפחות שיהיה משהו נוסף לא בקטגוריות המוכרות.

גלעד ארדן: נכון, אז אולי יש בזה צורך.

גלעד ארדן: אני מבקש למחוק רק את נושא השלטים.

יצחק וקנין: אני חושב שהמילה "אחר" היא כוללנית מדי, זה עלול ליפול בין הכיסאות.

נועה גל: אני חושבת שבעולם הפרסום מקובל שתוכן שיווקי זה כל דבר שהוא לא פרסומת, למשל ברדיו משלמים על קניית תוכנית שידברו בה על הנושא.

נועה גל: כל פרסומת סמויה כזו מוגדרת שם כתוכן שיווקי.

גלעד ארדן: אני מוכן להוריד את "אחר" אם תציעו הגדרה שמבחינת

גלעד ארדן: כם מכילה רכישת תוכן שיווקי או פרסומת סמויה.

גלעד ארדן: ככל שכרגע אני רוצה לחייב אותם בחשיפת מידע מסחרי, אני צריך שזה יהיה מצומצם למה שניתן כרגע לדעת שניתן לדרוש מהם.

עמוס האוזנר: פרסומת בלתי ישירה.

דארין יעקב: אפשר לומר: בלתי ישירה או סמויה.

עמוס האוזנר: פרסומת סמויה זה מונח סטטוטורי.

גלעד ארדן: אני מציע שבסעיף (1) ייאמר פרסומת בעיתונים ובכתבי עת לרבות פרסומת סמויה בכל כלי תקשורת.

גלעד ארדן: (2) יהיה מתן חסות.

גלעד ארדן: (3) - מבצעי קידום מכירות.

גלעד ארדן: (4) – דיוור ישיר.

גלעד ארדן: שיובן שמבחינתנו פרסומת סמויה היא גם פרסומת.

איריס אפשטיין: אם יש כזה פירוט, שיפרסמו רק שורה אחת.

איריס אפשטיין: מה זה חשוב לציבור, אם כל ההנמקה שאתם רוצים לדעת במשרד הבריאות כמה עולה הדיוור הישיר, את זה אי אפשר לפרסם לציבור.

גלעד ארדן: אני מסכים אתך.

גלעד ארדן: דיוור ישיר לדעתי הוא פחות נפוץ.

גלעד ארדן: החלוקה לארבע קטגוריות עלולה לחשוף מידע באופן ברור על חברה מסוימת, כמה עלה לה אותו מבצע דיוור ישיר ספציפי.

גלעד ארדן: אפשר להסתפק בשלוש קטגוריות שהאמנה הציעה, כך שמה שיפורסם לציבור זה בחלוקה, כמה הושקע בפרסום סך הכל, כמה בקידום מכירות וכמה במתן חסויות.

דארין יעקב: הפירוט לגבי סוגי הפרסומת לא מתייחס לאינטרנט.

דארין יעקב: היום הנגישות היא יותר דרך האינטרנט בכל הענף של התקשורת.

דארין יעקב: הגדרה רחבה תהיה אפקטיבית יותר.

נועה גל: אפשר להרחיב ולכתוב "מדיה".

קריאה: למה לא לכתוב רק "פרסום"?

קריאה: פירוט היתר יוצר את הבעיות.

קריאה: יש גישה עקבית באמנה שמדברת על פרסום.

גלעד ארדן: פרסומת, לרבות פרסומת סמויה בכל כלי תקשורת.

בר סיטון: אם יפורסם הפרסומת הסמויה או כמה החברות משקיעות, אנו מעלים למודעות של הציבור שיש פרסומות סמויות והם ישימו לזה לב.

בר סיטון: נכון לפרסם את הנושא של הפרסומת הסמויה - פחות הפרסומת הרגילה, להעלות למודעות שמשתמשים בך ככלי.

אורטל כהן: אם זה בתוך קטגוריה אחת כולל כל הפרסום בעיתונים, איך אתם יודעים מה הולך לפרסומת סמויה?

אורטל כהן: לכן צריך לזה סעיף נפרד לדעתי.

גלעד ארדן: ננסח ש-(1) יהיה פרסומת לרבות פרסומת סמויה, (2) – מתן חסות, (3) – מבצעי קידום מכירות, (4) – דיוור ישיר.

גלעד ארדן: הפרסום יהיה רק לפי שלושת סוגי ההוצאות הנכללות באמנה.

אורטל כהן: אם מכניסים את פרסומת סמויה לקטגוריה (1), הם לא יודעים בדיוק כמה הולך לפרסומת סמויה.

אורטל כהן: לכן צריך להוציא את זה לסעיף נפרד.

גלעד ארדן: כיוון שחברות הטבק, לפחות פיליפ מוריס, אמרה קודם שממילא זו מדיניות עולמית, שהם לא משקיעים בפרסומת סמויה, לא צריכה להיות להם התנגדות.

גלעד ארדן: יהיה (1) פרסומת, (2) פרסומת סמויה, (3) מתן חסות, (4) מבצעי קידום מכירות ו-(5) דיוור ישיר.

גלעד ארדן: אבל זה רק לידיעת המשרד.

גלעד ארדן: הפרסום לציבור יהיה רק בשלוש הקטגוריות.

איריס אפשטיין: כיוון שעכשיו ניתן 5 קטגוריות ומשרד הבריאות יערוך את זה ל-3, לא עדיף לפשט את זה ושיהיה פרסום רק בשורה אחת לציבור?

גלעד ארדן: הפרסום לציבור יהיה לפי שלוש הקטגוריות שהאמנה דיברה עליהם.

בר סיטון: אולי כדאי לפרט מה כוללת הפרסומת, להוסיף מה זה הפרסומת, להעלות את המודעות.

גלעד ארדן: אני מכבד את ההצהרה, שהם לא מוציאים כספים על פרסומת סמויה, אבל נניח שיתברר שכדי לעקוף את האיסור במדיה האלקטרונית, משקיעים כספים בפרסומת סמויה, ומשרד הבריאות – זה יובא לידיעתו על ידי הדיווח, אז משרד הבריאות או ינסה להרחיב את האיסור בחקיקה או יעשה דברים נוספים.

גלעד ארדן: אני לא רואה תועלת, כי גם בעניין הפרסומת הסמויה יכול להיות שזה יהיה רק חברה אחת שעשתה את זה, ואז יהיה ברור לציבור מאיזו תמונה מפורסמת שהיתה או סצנה מפורסמת שהיתה.

גלעד ארדן: כלומר הסיכום הוא שכל יצרן או יבואן של מוצרי טבק יגיש לשר הבריאות כל שנה עד 1.6 על ידי רואה חשבון מטעמו בהתאם לכללי החשבונאות, כמה הוא הוציא על פרסום מוצריו בחלוקה לפי הקטגוריות הבאות: פרסומת, פרסומת סמויה, מתן חסויות, מבצעי קידום מכירות ודיוור ישיר, והמשרד יביא לידיעת הציבור את סך ההוצאות הכולל של כל היצרנים והיבואנים ביחד, כמה הושקע בשנה החולפת בחלוקה לפי שלוש קטגוריות – פרסומת, חסויות וקידום מכירות.

איריס אפשטיין: בחוק הפרסומת יש הגדרה על המילה פרסומת, וזה כולל הכל, גם את מתן חסות ומבצעי קידום מכירות, אז אולי כדאי להשתמש במילה "פרסום".

איריס אפשטיין: זה יכול ליצור לנו בעיה, שלא נדע איך לדווח, נצטרך להכניס הכל בסעיף אחד.

גלעד ארדן: יש כבר סעיפים בחוק היום של מתן חסות.

חגית אברהמי: הבעיה נוצרה מההשמטה של "בעיתונים ובכתבי עת", כי אם זה פרסומת בעיתונים ובכתבי עת, זה ברור שזו פרסומת בכלי מסוים להבדיל מפרסומת שכוללת הכל.

רונית תירוש: למה הציבור צריך לדעת לפי קטגוריות?

אילנה מישר: זכות הציבור לדעת איך חברות הטבק מנסות ומה האמצעים העיקריים שלהן.

גלעד ארדן: האמנה קובעת שצריך לפרסם את זה לציבור?

איריס אפשטיין: היא אומרת שאפשר.

גלעד ארדן: כיוון שהמליאה מתחילה, אני נאלץ לסיים את הישיבה.

גלעד ארדן: אני מבקש ממשרד הבריאות לדיון הבא, שיתקיים בקרוב, נעשה את כל הניסוחים, שיהיה סגור עליהם ב-100%.

גלעד ארדן: אני מבקש מעו"ד האוזנר שתידבר עם משרד הבריאות לפני הישיבה הבאה כדי שנגיע לכאן גם עם תשובות ולא רק עם שאלות.

גלעד ארדן: תודה רבה, הישיבה נעולה.