ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 623, 2007-12-23 10:00

סטס מיסז'ניקוב: בוקר טוב, יש לנו היום יום עמוס.

סטס מיסז'ניקוב: כולם יודעים את זה ואני מקווה שכולם ביטלו את הפגישות שלהם.

סטס מיסז'ניקוב: רבותי, יש לי בקשה מחברי הכנסת, אנחנו נהיה כאן שעות רבות היום ולכן אני מבקש לעשות את היום הזה כמה שיותר נעים כי הוא טעון.

סטס מיסז'ניקוב: בסופו של דבר, נסיים אותו על הצד הטוב ביותר, נישאר כולנו חברים ונעבור אותו בשלום.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש שלא נתרגז אחד על השני ונעביר את היום הזה ברוגע ובנועם.

סטס מיסז'ניקוב: לגבי ההצבעות, ההצבעות לא יתחילו לפני השעה שש בוודאות, אבל אני לא רוצה לסנדל אתכם.

סטס מיסז'ניקוב: תזמינו מלון, אם תמצאו.

סטס מיסז'ניקוב: חברים, אני לא רוצה לסנדל את עצמי מבחינת מועד ההצבעה, אבל בטוח תקבלו התראה מבעוד מועד.

סטס מיסז'ניקוב: כולנו יודעים שצריך להישאר היום בסביבות המשכן ולא לצאת.

סטס מיסז'ניקוב: אתמול עשיתי רשימה ויש הרבה מאד דברים פתוחים, כולל שב"נים, יועצים פנסיוניים, 4% קיצוץ ועוד.

סטס מיסז'ניקוב: מי שירצה הפסקה של כמה דקות, דברו איתי, אני זורם עם כל אחד בחדר.

ראובן ריבלין: האם הממשלה יודעת במה היא עשויה להיתקל כתוצאה מהתנגדות גורמים בתוך האופוזיציה?

ראובן ריבלין: האם הממשלה יודעת את כל מפת הדרכים שלה להעברת התקציב?

ראובן ריבלין: האם הממשלה יודעת איפה הקווים האדומים או שאנחנו משחקים משחק וחברי הכנסת, השותפים העיקריים, נמצאים בערפל?

סטס מיסז'ניקוב: את הפוקר אפשר לשחק בצורה פתוחה ובצורה סגורה.

סטס מיסז'ניקוב: אתה תחליט איך אתה משחק היום והממשלה תסתדר עם מה שיש.

ראובן ריבלין: איתי אין לה בעיה, היא יודעת שאני נגד, אבל הממשלה נכנסת עכשיו למהלך הזה בלי ידיעה לאן היא הולכת?

סטס מיסז'ניקוב: אני סמוך ובטוח שגם ראש הממשלה וגם שר האוצר יודעים מה הם עושים.

סטס מיסז'ניקוב: זה הדבר היחיד שאני יכול להגיד.

יעקב ליצמן: אחד הנושאים שעולים היום הוא השב"ן.

יעקב ליצמן: אני לא חושב שאנחנו צריכים לחכות עם השב"ן עד הערב לתחילת המשא ומתן.

יעקב ליצמן: ברור שיש כאן גרעין קשה של חברי כנסת מכל הסיעות, שרוצים ללכת על הצעת פשרה שמוביל חיים אורון.

יעקב ליצמן: ללא קשר לדיונים אני מציע לבקש מהאוצר שחיים יתחיל עכשיו את המשא ומתן.

סטס מיסז'ניקוב: אתה צודק.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא רק בשב"נים אלא גם בייעוץ הפנסיוני וגם ב-4%.

סטס מיסז'ניקוב: החדר שלי לרשות כל אחד שרוצה לנהל משא ומתן.

יעקב ליצמן: אתה צריך לבקש, לא אנחנו.

סטס מיסז'ניקוב: רבותי מהאוצר ורבותי חברי הכנסת, כל מי שרוצה לנהל משא ומתן תוך כדי הישיבה ולסגור דברים, זכותו.

סטס מיסז'ניקוב: החדר פנוי.

ניסן סלומינסקי: בנושא השב"ן יש הסדר?

סטס מיסז'ניקוב: לא.

סטס מיסז'ניקוב: מה שיסגור חבר הכנסת אורון מקובל עליי ועל חברי הכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: רבותי, אחרי שהבנו אחד את השני בואו נתחיל לזרום.

סטס מיסז'ניקוב: פרק י"ג – ביטוח לאומי – סעיפים 71(4), (6) ו-(12), 74, 75, 76(1) ו-77.

סטס מיסז'ניקוב: כל מה שקראתי עכשיו קשור לעקרות הבית.

יעקב ליצמן: היושבת ראש הוציאה את זה.

סטס מיסז'ניקוב: יושבת ראש הכנסת הפיצה היום מכתב – אני מקווה שקיבלתם אותו.

יעקב ליצמן: לא.

סטס מיסז'ניקוב: טמיר יחלק לכם אותו.

סטס מיסז'ניקוב: היא מביעה שם עמדה נחרצת נגד הטלת מס על עקרות הבית.

שלי יחימוביץ': באמת תודה רבה.

שלי יחימוביץ': בלי עמדת יושבת ראש הכנסת לא היינו יודעים שאנחנו נגד הטלת מס על עקרות הבית.

סטס מיסז'ניקוב: היא מביעה את עמדתה.

אורית נוקד: אפשר לשמוע את עמדת האוצר?

אורית נוקד: אולי זה ייתר את הדיון.

סטס מיסז'ניקוב: בוודאי.

סטס מיסז'ניקוב: רבותי, אני שואל כל הזמן רק שאלה אחת – אם נצביע בעד הטלת מס על עקרות בית והן יסרבו לשלם, מה יעשו?

סטס מיסז'ניקוב: יפטרו אותן?

סטס מיסז'ניקוב: איך תגבו את המס?

משה ברסימנטוב: הסעיפים שהזכרת מבקשים להטיל מס בריאות בשיעור מינימום על עקרות בית, בדומה לשאר אוכלוסיות, שאינן עובדות וחייבות בתשלום מס בריאות כגון: עקרי בית, סטודנטים ומובטלים.

משה ברסימנטוב: מבקשים להטיל את סכום המינימום הקבוע בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, בסך 86 שקלים בחודש.

משה ברסימנטוב: בנוסף מוצע לקבוע מנגנון פשוט לחיוב הכספים באמצעות קצבאות שהן מקבלות, בעיקר קצבת ילדים.

משה ברסימנטוב: עוד מוצע שיהיה סכום מינימום, שיועבר על ידי המוסד לביטוח לאומי בשיעור של 75% מהסכום הכולל, בין באופן ישיר ובין באמצעות קיזוזים מהעברות האוצר למוסד לביטוח לאומי.

משה ברסימנטוב: כן מוצע לקבוע בהוראות שעה שאם המוסד לביטוח לאומי יהיה בגרעון, במקום 75% מינימום שיועבר על ידי הביטוח הלאומי הסכום יופחת ל-65%.

משה ברסימנטוב: זה עיקר התיקון.

יגאל בן-שלום: אני רוצה לתת לחברי הכנסת מספר נתונים – מדובר על קרוב ל-900 אלף עקרות בית, מתוכן 165 אלף מקבלות קצבאות זקנה, מתוכן 12 אלף מקבלות השלמת הכנסה.

יגאל בן-שלום: יש עקרות בית, שאנחנו יודעים שהן עקרות בית על פני כל השנה ומדובר ב-440 אלף.

יגאל בן-שלום: יש עקרות בית שהן עקרות בית רק בחלקי שנה, כלומר בחלק מהשנה הן עובדות, ומדובר ב-275 עקרות בית.

יגאל בן-שלום: זאת אומרת שמבחינתנו זאת ההתפלגות.

יגאל בן-שלום: אלה שמקבלות קצבאות, אפשר יהיה לקזז מהקצבאות, למשל מקצבת זקנה, מקצבת שארים, מקצבת ילדים ומקצבאות הבטחת הכנסה.

יגאל בן-שלום: יש לנו כ-190 אלף עקרות בית שנצטרך לשלוח להן פנקסי תשלומים ולהקים מערכת גבייה, שאנחנו מעריכים אותה בתוספת כוח אדם לביטוח לאומי של כ-150 איש.

יגאל בן-שלום: העלות היא כ-30 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: וכמה תקבל?

יגאל בן-שלום: 450 מיליון שקל.

משה ברסימנטוב: העלות המנהלית היא 30 מיליון וההכנסות הן כחצי מיליארד.

יגאל בן-שלום: מתוך 450 מיליון חלק יקוזז באופן אוטומטי ולא נצטרך את תוספת כוח האדם, אלא לאלה שאנחנו צריכים לעבוד באופן ידני.

יעקב ליצמן: חצי מיליארד שקל זה נתון אמיתי?

יעקב ליצמן: לפני שבוע חוק ירושלים התחיל ב-950 מיליון שקל וירד ל-115 מיליון.

יגאל בן-שלום: גם אם לא נצליח לגבות כסף מעקרות הבית, אנחנו נצטרך להעביר כסף לאוצר על פי פוטנציאל הגבייה, לדוגמה – אם פוטנציאל הגבייה הוא 450 מיליון והצלחנו לגבות רק 200 מיליון, בכל מקרה נעביר 75% מ-450 מיליון גם אם לא גבינו את הכסף.

יגאל בן-שלום: זאת פעם ראשונה בהיסטוריה של המוסד לביטוח לאומי שיש הצעה כזאת ואנחנו לא מסכימים לה.

ראובן ריבלין: ההוצאה הזאת לא קשורה בהכנסה.

יגאל בן-שלום: דבר נוסף וחשוב הוא שהכנסת הזאת אישרה בחוק ההסדרים 2005 תיקון לסעיף 37 לפקודת מס הכנסה.

יגאל בן-שלום: התיקון הובא לכנסת, ואני מצטט: "לבטל נקודת זיכוי בגין בן זוג של עובד כי על ידי כך אפשר יהיה לגבות בעקיפין מעקרת הבית חובת תשלום מס בריאות".

יגאל בן-שלום: כלומר, ביטלו אז נקודת זיכוי עבור אישה שאינה עובדת, עקרת בית, מתוך הנחה שיהיה קשה לגבות ולהקים מנגנון מס בריאות.

ניסן סלומינסקי: כמה שווה נקודת הזיכוי הזאת?

יגאל בן-שלום: כ-200 מיליון שקל אם אני זוכר נכון.

חיים אורון: היא שווה כ-180 שקלים לאדם ובמכפלות האלה אתה מגיע פחות או יותר לדבר דומה.

יגאל בן-שלום: המוסד לביטוח לאומי רוצה להשקיע את משאבי הגבייה שלו באמת במקורות כמו מעסיקים, עצמאים וגורמים שבהם אנחנו רוצים להשקיע את משאבי הגבייה.

יגאל בן-שלום: לפי נתונים של המוסד לביטוח לאומי, מרבית אלה שאנחנו אמורים לגבות מהן נמצאות מתחת לקו העוני בכל מקרה, כלומר מדובר במשפחות עם הכנסות נמוכות, לא צפון תל-אביב.

יגאל בן-שלום: לכן אנחנו מביעים את התנגדותנו.

ניסן סלומינסקי: איך נעשית הגבייה?

ניסן סלומינסקי: אתם דופקים בדלת?

יגאל בן-שלום: לא.

יגאל בן-שלום: שולחים לה פנקס והיא צריכה לבוא לשלם.

ניסן סלומינסקי: ואם היא לא משלמת, מה אתם עושים?

משה ברסימנטוב: כמו כל אזרח.

שלי יחימוביץ': תופסים אותה במכולת.

סטס מיסז'ניקוב: שולחים מעקלים.

שלי יחימוביץ': אין גבול.

סטס מיסז'ניקוב: מישהו עוד רוצה להתייחס מפקידי הממשלה?

סטס מיסז'ניקוב: אם כך, חברת הכנסת שלי יחימוביץ', בבקשה.

שלי יחימוביץ': אני שמחה שקיבלנו מכתב מיושבת ראש הכנסת ובו עמדתה בעניין, אחרת לא היה לנו מצפן מוסרי להחליט מה מותר ומה אסור.

שלי יחימוביץ': אני מחכה למכתב שאומר על כל סעיף וסעיף, למשל על קצבאות הביטוח הלאומי.

שלי יחימוביץ': אם כך, אנחנו מסודרים מבחינת האשרור המוסרי.

שלי יחימוביץ': האמת היא שאני לא יודעת מה להגיד על זה, אבל בכל זאת אני אגיד למען הפרוטוקול.

שלי יחימוביץ': כל פעם אנחנו עומדים נדהמים מול כושר ההמצאה הווירטואוזי של פקידי האוצר, והפעם באמת נראה שנחצו כל הגבולות האפשריים.

שלי יחימוביץ': ברור לכולנו שאנחנו לא מאשרים את הסעיף הזה.

שלי יחימוביץ': אנחנו משתתפים עכשיו בטקס שהוא מיותר, אבל בכל זאת ראוי שהדברים ייאמרו.

שלי יחימוביץ': הרי איש כאן לא ירים את ידו בעד הסעיף הזה.

שלי יחימוביץ': נקודה.

שלי יחימוביץ': אני מוכנה עכשיו לחתום על כך.

שלי יחימוביץ': אני רוצה גם לומר שזה אות קלון וחרפה לשרי הממשלה, שבמחליטים באוגוסט הצביעו עבור הסעיף הזה ולא הורידו אותו מייד מסדר היום ובהם גם שרי מפלגתי.

שלי יחימוביץ': בושה וחרפה.

שלי יחימוביץ': תראו מה עושים לנשים בכלל ולעקרות בית בפרט בתקציב 2008 – קודם כל מספרים לנו שיש תכנית גג מדהימה לעידוד נשים ליציאה לעבודה, לסיוע במשפחתונים, לסבסוד מעונות לגיל הרך, מסיבת עיתונאים מתקיימת עם טרכטנברג ועם ראש הממשלה ועם הירשזון, ומספרים לנו על כל הטוב שיורעף על נשים.

שלי יחימוביץ': מספרים לנו ש-67 מיליון שקלים בשנה למשך שלוש שנים יינתנו לסבסוד מעונות ומשפחתונים.

שלי יחימוביץ': מתקבלת החלטת ממשלה, יש מסיבת עיתונאים בנושא.

שלי יחימוביץ': באוגוסט באותה שנה בשורה אחת במחליטים אותה החלטה נמחקת כאילו לא היתה.

קובי הבר: ממש לא נכון.

קובי הבר: אלה לא העובדות.

שלי יחימוביץ': ממש לא נכון.

שלי יחימוביץ': בטל.

שלי יחימוביץ': אין 67 מיליון לשנה.

שלי יחימוביץ': אם חזרתם בכם, תודיעו לי.

שלי יחימוביץ': אותו תא משפחתי חיכה לכמה דברים, למשל להעלאה בשכר המינימום.

שלי יחימוביץ': במקום העלאה בשכר המינימום ובמקום הסבסוד למשפחתונים קיבל אותו תא משפחתי עוד בונוס, את מס עקרות הבית.

שלי יחימוביץ': אופן הגבייה של המס הזה הוא מין מנגנון מרושע ומעוות במיוחד, כלומר אם עקרת הבית מקבלת גם קצבת זקנה, אזי מס עקרת הבית יילקח לה מקצבת הזקנה ואם היא מקבלת קצבת ילדים זה יילקח לה בניכוי מקצבת הילדים שהיא מקבלת.

ראובן ריבלין: ואם לא, ישלחו לה עיקולים.

שלי יחימוביץ': המס הזה ביצה שלא נולדה, אבל ביצה סרוחה שלא נולדה וכדאי לה מאד שתרד מייד מסדר היום.

שלי יחימוביץ': הייתי מציעה לקיים מייד הצבעה, למרות שההצבעות מתחילות בשש.

שלי יחימוביץ': להצביע עכשיו ולהוריד את הדבר הזה מסדר היום.

שלי יחימוביץ': בשולי הדברים אני רוצה להגיד משהו על עקרות בית – אני עקרת בית.

שלי יחימוביץ': אני יודעת שזה נשמע מגוחך כשאני אומרת את זה, אבל מכיוון שאין עוזרת בית בביתי ומכיוון שאני אמא לילדים ומנקה את הרצפה לבדי, מבשלת לילדיי ומטפלת בהם ככל עקרת בית, אני יכולה להגיד לכם שעקרת בית היא העבודה הקשה ביותר עלי אדמות.

שלי יחימוביץ': גם בימים קשים במיוחד וגם ביום הזה, שבו נישאר מן הסתם עד שעה מאוחרת, בכל זאת עבודתנו יותר קלה מעבודתה של עקרת הבית, שצריכה בו זמנית לנקות, לבשל, לתת שיעורים פרטיים, להסיע, להעניק תמיכה נפשית.

שלי יחימוביץ': זה תפקיד קשה ושוחק, פיזית ונפשית.

שלי יחימוביץ': בסעיף הזה, שלא יעבור, מביעה המדינה את הבוז שלה כלפי עקרת הבית במקום להביע הערכה לעיסוק המאד קשה הזה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: חברת הכנסת אורית נוקד.

אורית נוקד: אני נאלצת להצטרף לדברים שנאמרו פה.

סטס מיסז'ניקוב: למה נאלצת?

סטס מיסז'ניקוב: מצטרפת בשמחה.

אורית נוקד: אני מצטערת על זה שבחוק ההסדרים הקודם התייחסנו לנושא הטלת מס על עקרת הבית ומן הסתם האוצר בחר להעלות הפעם את הנושא הזה שוב.

אורית נוקד: אני חושבת שהטלת המס הזאת תפגע בעיקר בנשים, שהן נמנות כמובן על האוכלוסיות החלשות, בעיקר בנשים ששייכות למגזר הערבי.

אורית נוקד: אני רואה כאן לפניי מסמך, שבו נאמר שהמס הזה יפגע בכ-215 אלף עקרות בית ערביות, שהן 50% מכלל עקרות הבית.

אורית נוקד: אני חושבת שזה חמור ואסור לנו לאפשר את זה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת אורון, בקשה.

משה גפני: מה שהכי מעליב הוא שהפכו את עקרות הבית לעזים.

חיים אורון: אני זוכר את הדיון על נקודות הזיכוי.

חיים אורון: אני לא מכחיש שהתנגדתי, אבל היה רוב והרוב אמר – לוקחים נקודת זיכוי ומעבירים את הסכום לביטוח בריאות.

חיים אורון: עכשיו באים ואומרים – נטיל מס.

חיים אורון: אני חושב שעם המס הזה יש שלוש בעיות: ראשית, הוא לא צודק, שנית, הוא לא יעיל ושלישית, יש אלטרנטיבות הרבה יותר טובות.

חיים אורון: הוא לא צודק משום שעל פי הנתונים שיגאל מסר לנו פה, נניח שישנה קבוצה בתוך ה-190 אלף, שהן לא מקבלות קצבת זקנה, לא מקבלות הבטחת הכנסה והן לא עובדות באופן חלקי, קבוצה שמשגעת את המערכת.

חיים אורון: הן נשים של מיליונרים ולא משלמות על זה כסף.

חיים אורון: כל מי שמכיר קצת את החברה, יודע שזאת לא הקבוצה הדומיננטית.

חיים אורון: יש אולי כמה כאלה.

חיים אורון: בשביל לתפוס אותן מכניסים את כל ה-900 אלף לתוך לופ.

חיים אורון: על כל מיני הצעות חוק שהעליתי הייתם באים ואומרים לי: אולי החוק שלך צודק, אבל הוא לא יעיל.

חיים אורון: למשל, להעלות את התקרה של מס בריאות.

חיים אורון: אמרתם: ניסינו להעלות את התקרה של מס בריאות, אבל הקימו חברות וברחו מהמס.

חיים אורון: אני לא בטוח שאתם צודקים בעניין הזה, אבל בצער רב הבנתי שאין ברירה ויש גג מחדש.

חיים אורון: מה הטיעון העיקרי שם?

חיים אורון: לא שזה לא צודק, אלא שזה לא יעיל כי יעקפו אותו.

חיים אורון: יש בעיית מקורות בחוק הבריאות ואני אומר את זה כבר זמן רב.

חיים אורון: אתם מתעלמים מהמסלול הכי נכון והכי פשוט מסיבות אידאולוגיות.

חיים אורון: המחשב שלי לא הצליח לעשות חשבון כמה זה 465 מיליון שקלים מתוך 13 מיליארד, שזאת הגבייה של מס בריאות.

חיים אורון: זה יצא לי 4%.

חיים אורון: אתם גובים את זה מהיקף הכנסות של מיליארדים.

חיים אורון: תעלו את מס הבריאות גם למטרה הזאת וגם לחוק נוסף שמונח פה על השולחן של ביטוח סיעודי, תעלו אותו בחצי אחוז וגם תרימו את התקרה ל-50 אלף ויש לכם פי כמה יותר מהסכומים הללו, וגם יותר צדק.

חיים אורון: אתם אומרים: לא נגדיל את נטל המס.

חיים אורון: קובי, זאת העלאת נטל המס.

חיים אורון: למה מותר להעלות את נטל המס...

דובר: בתיקון עיוותים.

חיים אורון: בסדר.

חיים אורון: אני אומר שקודם כל נתקן את העיוות במס בריאות, נעלה את התקרה מ-40 אלף ל-60 אלף.

קובי הבר: זה לא תיקון עיוות, זה העלאת מס.

חיים אורון: ומה זה פה?

חיים אורון: זאת קבוצה?

חיים אורון: ראינו איזו קבוצה זאת.

חיים אורון: לא יהיה לזה פה רוב.

חיים אורון: קובי, זה לתפוס את הקבוצה הכי הכי חלשה ואיתה לממש את העיוות.

חיים אורון: אני אביא לכם ארבעים עיוותים במערכת המס, יותר קשים מהעיוות הזה.

חיים אורון: תרדו מהסיפור הזה השנה כמו שבשנים קודמות.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת סלומינסקי, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: המדינה רצתה להיטיב גם עם השכבות הנמוכות ובעיקר עם הנשים ולכן עלה בשעתו נושא נקודת הזיכוי.

ניסן סלומינסקי: באה המדינה ואמרה: מצד שני לא הוגן שהן לא משלמות ביטוח בריאות כמו כולם, אבל כפי שהסבירו לנו, קשה מאד לגבות ביטוח בריאות ולכן נמצא פתרון אחר – נבטל את נקודת הזיכוי הזאת וזה יהיה במקום התשלום של אותן עקרות בית על ביטוח בריאות.

ניסן סלומינסקי: היו פה דיונים ובסופו של דבר זה התקבל ב-2005.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שלפי מה שהוחלט פה אותן עקרות בית משלמות ביטוח בריאות אבל לא דרך זה שהן משלמות את הסכום אלא בכך שמורידים להן את נקודת הזיכוי שבשעתו רצו לעודד.

ניסן סלומינסקי: בזה הן יצאו שוויוניות מבחינת התשלום, כל אחת בדרך אחרת.

ניסן סלומינסקי: מה אומרים לנו עכשיו אחרי שנתיים?

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, את נקודת הזיכוי שכחנו, זה כבר לא קיים ועכשיו יש עיוות.

ניסן סלומינסקי: אבל לקחנו מהן את הכסף בגין העיוות ועושים את זה בפעם השנייה.

ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שזה הוגן אלא אם כן נחליט שאין מדיניות של עידוד נשים ולא שכבות נמוכות.

ניסן סלומינסקי: המדינה אומרת מצד אחד שכן רוצים לעודד וכן רוצים לחזק ומצד שני, כשביטלו אמרו: זה בגין זה.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר גם לבטל את נקודת הזיכוי ומצד שני להגיד עכשיו תשלמו פעם שנייה על אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: נדמיין לעצמנו שחלק מאותן עקרות בית שאולי אפשר לקזז להן, אבל לכל אותן אלה שאי אפשר, יגיעו הגובים והמעקלים לתוך הבתים.

ניסן סלומינסקי: נדמיין לעצמנו לאיזה משפחות נכנסים לעקל את הרכוש בגין זה?

ניסן סלומינסקי: זה לא הוגן, לא ישר וגם לא מעשי.

ניסן סלומינסקי: זה לא ייצא אלא יגרום רק לכעסים וכו'.

ניסן סלומינסקי: יש כאן תופעה אולי חדשה או ייחודית מבחינת האוצר ביחסו למשרדים אחרים.

ניסן סלומינסקי: מחר יודיעו לשוטרי משטרת התנועה שלפי החישוב הם צריכים להכניס בממוצע בשלוש שנים X כסף, ועכשיו יודיעו להם שאם בשנת 2008 הם לא יביאו את זה, מתקזז להם מתקציב המדינה כדי לעודד אותם להגיש יותר דוחות.

ניסן סלומינסקי: מה אתם עושים לביטוח הלאומי?

ניסן סלומינסקי: אתם אומרים לו: תביאו את הגבייה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אתם יודעים שזה קשה, במיוחד לאותן נשים שיצטרכו להתחיל לעקל להן.

ניסן סלומינסקי: לביטוח הלאומי אתה אומר: יש קנס, אם לא תעשו אני מקצץ לכם ובכל מקרה אנחנו, האוצר, נקבל את הכסף שלנו.

ניסן סלומינסקי: אם לא תצליחו לגבות, ביטוח לאומי מפסיד.

ניסן סלומינסקי: מי זה ביטוח לאומי?

ניסן סלומינסקי: אותו כסף ששייך לשכבות הנמוכות.

ניסן סלומינסקי: גם הכיוון הזה מאד לא בריא ולא הוגן ואם זאת תהיה הדרך כלפי כל משרדי הממשלה, אפשר לסגור את כל המשרדים וייוותר רק משרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: אם זאת עז, כדאי להוציא אותה כבר עכשיו וחבל על הזמן של הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אם זאת לא עז, אני לא יודע מה להגיד לכם.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: לפני שאני מתחיל אני רוצה להביע שתי הסתייגויות לזה.

יעקב ליצמן: ראשית, החיוב יהיה רק למי שמרוויח מעל ל-30 אלף שקל.

יעקב ליצמן: אם עושים צחוק, אפשר להמשיך.

יעקב ליצמן: שנית, אני מציע להטיל 86 על כל ילד, לא רק על כל בית.

שלי יחימוביץ': ומה עם הילד החמישי?

יעקב ליצמן: אני יודע שאסור לתת לאוצר עצות.

יעקב ליצמן: ועכשיו ברצינות, זה הזמן להחזיר את נקודות הזיכוי לבעל או לאישה שלא עובדים.

יעקב ליצמן: אני לא בטוח, כפי שאמר חיים אורון, שאין לזה סיכוי לעבור בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: לדעתי הממשלה תשלם למפלגות הקואליציה יותר ממה שהסכום הזה מכניס, העיקר שזה ייכנס ואני לא מדבר סתם.

יעקב ליצמן: אני פונה לסיעות הקואליציה.

יעקב ליצמן: חשבנו בתחילת הדרך שלזה ולשב"ם אין סיכוי בכלל.

יעקב ליצמן: צעקתי כל הזמן – בלי נדר, תגידו בלי נדר.

יעקב ליצמן: לצערי צדקתי ואני פונה לחברות הקואליציה – רבותי, יש דברים שאין להם מחיר.

יעקב ליצמן: יש דברים שאי אפשר לקבל עבור כסף.

יעקב ליצמן: זאת כבר פעם שנייה או שלישית שמנסים להטיל מס על אגרות בית ואני חושב שהגיע הזמן שאנחנו, ככנסת, שבחוק ההסדרים אי אפשר להכניס חוק ששנה קודם לכן נפל, לא התקבל או שמשכו אותו.

יעקב ליצמן: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת אמנון כהן.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אמנם אנחנו בקואליציה ואנחנו רוצים לעזור לממשלה לתפקד, אבל יהיו כמה סעיפים בחוק ההסדרים שנתנגד להם וזה אחד הסעיפים שנתנגד לו.

ראובן ריבלין: תתנגדו על תנאי?

יעקב ליצמן: אני מאמין לו.

ראובן ריבלין: לפני שלוש שנים, כאשר עדיין המדיניות הכלכלית היתה בעיצומה בגלל הצורך הלאומי לטפל בנושא הכלכלה, מצאנו את עצמנו גוזרים גזרות אבל מאחורי הגזרות היתה גם איזושהי תיאוריה, שמי שהיום ירחם על האכזרים, בסופו של דבר יתנכל לרחמנים, כלומר שהגזרות יועילו גם לשכבות החלשות.

ראובן ריבלין: הופענו מהשלטון.

ראובן ריבלין: לא היו לנו שרים טובים כמו אולמרט ובר-און, כי הם היו שרים שבאו מקרוב במפלגה חדשה שקמה, אבל אני מזהיר אותם, שהיות והם לא יודעים בפוליטיקה דבר, שכאשר אנחנו גזרנו גזרות, גם אם ברמת המקרו הן היו מוצדקות, הן פגעו אנושות בשכבות שונות.

ראובן ריבלין: רחבעם אמר: אבי ייסר אתכם בשוטים ואני אייסר אתכם בעקרבים.

ראובן ריבלין: אלה שבאו זה מקרוב, שבאו ממפלגה חדשה – קדימה – החליפו את הליכוד משום שהליכוד התאכזר לציבור.

ראובן ריבלין: יש גבול.

ראובן ריבלין: אני באמת מאמין שבזמנו כאשר העברנו את נקודת הזיכוי ופגענו פגיעה חמורה באנשים, שאנחנו דווקא רוצים בחיזוקם, עשינו דבר שהיה בבחינת חציית קו אדום.

ראובן ריבלין: אני משוכנע, בהכירי את אנשי האוצר, שהם ימצאו פתרון לנושא זה ולא יאפשרו להעביר את הגזרה הזאת משום שהיום, במצב שבו שנוצר והכנסות המדינה מדברות בעד עצמן, אין כל צורך לחזור על גזרה שאינה במקומה.

ראובן ריבלין: לפיכך, הליכוד, למרות שהוא היה מאלה שקבע את הצורך בהידוק החגורה, לא יתמוך בשום מקרה בסעיף הזה.

סטס מיסז'ניקוב: והידוק החגורה נגמר?

ראובן ריבלין: אני חושב שתקרת ההוצאות צריכה להישמר בשמירה חמורה.

ראובן ריבלין: סדרי העדיפויות צריכים לבוא לידי ביטוי בכך שאותם אנשים, שאנחנו חייבים להיות עם הפנים אליהם, יש מספיק מקורות כדי לאפשר להם.

ראובן ריבלין: שום דבר לא יכול לבוא כאשר אנחנו מדברים, למשל, על הרמת תקרת ההוצאה משום שזה יביא רק לבזבוזים ואפילו, ואני חושש לומר, על איזושהי מחשבה על שוחד בחירות.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני נאלץ לחלוק על חברי, חבר הכנסת ליצמן.

משה גפני: אני סבור שהסעיף הזה לא יעבור, בלי נדר.

משה גפני: הוא לא יעבור ואני מאמין גם לחבר הכנסת אמנון כהן, שאמר באופן חד משמעית שש"ס לא תתמוך.

ראובן ריבלין: בשלב זה.

משה גפני: מכיוון שהתחיל המירוץ על ליבו של הבוחר הפוטנציאלי בנושאים החברתיים, אני לא מעריך אחרי מה שברק הכריז שהוא יפגר אחרי ש"ס, ודאי ישראל ביתנו לא תפגר אחרי ברק ומסתבר שגם הגמלאים לא יפגרו אחרי שלוש המפלגות האחרות ואז יקומו גם בתוך קדימה כאלה שיאמרו, שלא יכול להיות שמפלגות שמרכיבות את הקואליציה מתנגדות למס על עקרות בית.

משה גפני: הסעיף הזה לא עובר.

משה גפני: הבעיה האמיתית שלי עם הסעיף הזה היא שהוא עבר ונכנס לפה בתור עז.

משה גפני: מה הבעיה האמיתית?

משה גפני: משבר המנהיגות שזה יוצר בעם בישראל.

משה גפני: אמר חבר הכנסת ריבלין נכון, שמי שעשה את זה היה ביבי נתניהו וכתוצאה מזה הציבור אמר לו ללכת הביתה.

משה גפני: נכנסה מפלגה חדשה, שחלקה הגדול היה בליכוד.

משה גפני: הולך משרד האוצר, לא מתחשב בקהל לחלוטין והציבור כולו רואה איך יש חוסר התחשבות מוחלט בכל מה שקשור לדעתו בעניין הזה ולכל מה שקשור למצב החברתי בישראל.

משה גפני: הציבור אמר את דברו נגד הגזרות האלה באופן חד משמעי.

משה גפני: אז היתה הצדקה, כשהיה אפשר לקחת מהעשירים ולקחו מהעניים, אבל היתה הצדקה, היה ביסוס לכל הגזרות הנוראות האלה.

משה גפני: להביא היום חוק, מס על עקרות בית, כשהמצב הכלכלי הוא מצב טוב, לא מצב רע – ב-2002 היה מצב שונה לחלוטין – כשמעלים כל הזמן את מחירי המוצרים הבסיסיים כתוצאה ממה שקורה במשק העולמי, לא להחזיר את קצבאות הילדים, לפגוע בקצבאות הזקנה ובקצבאות הבטחת הכנסה ולהביא מס על עקרת הבית אחרי שביטלו את נקודת הזיכוי, מזה אני חושש.

משה גפני: הציבור ישמע את הדיונים שלנו ויגיד: הם למעלה עושים מה שהם רוצים.

משה גפני: אנחנו אמרנו "לא" לגזרות האלה, שלחנו את ביבי הביתה כתוצאה מכך, ומה קיבלנו במקום?

משה גפני: קיבלנו את אולמרט, השר החדש, שהיה בממשלה הקודמת והוא יודע שהוא עלה לשלטון מהסיבות האלה.

משה גפני: עכשיו מביאים את זה שוב בתור עז?

משה גפני: איך הם לא מתביישים להביא את זה לכאן, לוועדה?

משה גפני: החוק הזה לא יעבור.

ראובן ריבלין: לא שהוא עלה לשלטון, הוא גרש את הליכוד.

ראובן ריבלין: אולמרט גרש את הליכוד.

ראובן ריבלין: קם מנהיג בישראל ואמר: הליכוד, לכו מפה, אנחנו נחליף אתכם.

משה גפני: מה הבעיה שלנו?

משה גפני: שבוויכוח בין אולמרט לבין ביבי, אנחנו יודעים ששניהם צודקים.

סטס מיסז'ניקוב: יש ויכוח ביניהם?

משה גפני: כן, הוויכוח הוא מי הביא את הגזרות.

משה גפני: היום יש שלטון כבר קרוב לשנתיים ואפילו אם הוא מביא את זה בתור עז, עם כל הגזרות שיש מסביב.

משה גפני: ..

משה גפני: אני מאד מקווה שחברי הוועדה לא יתעייפו אחרי שינצחו בנושא מס על עקרות בית וייתנו להעביר את הגזרות האחרות שיש בחוק ההסדרים.

משה גפני: אני מציע לא להתייעף מנושא זה ולדון בכל סעיף כאילו לא דנו בנושא עקרות הבית.

משה גפני: האוצר מביא את זה כדי שכולנו נבוא ונגיד שאנחנו נלחמים נגד זה ונפיל את זה.

משה גפני: אז, כשיבואו כל הגזרות האחרות שנמצאות בחוק ההסדרים נגיד: אבל את עקרות הבית ביטלנו.

משה גפני: אל תתחשבו בזה.

משה גפני: עקרות הבית נכנס בתור עז.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת יצחק בן-ישראל, בבקשה.

יצחק בן ישראל: אני מהחדשים.

יצחק בן ישראל: אני רואה שכאשר בוטלה נקודת הזיכוי היה כתוב שבשל הקשיים לגביית מס בריאות המוטל על עקרות בית, מוצע לבטל את הסעיף האמור ועל ידי כך להטיל בעקיפין על עקרת בית חובת תשלום מס בריאות.

יצחק בן ישראל: נקודת הזיכוי בוטלה וכפי שאני רואה, הערך שלה יותר גבוה מפי שתיים ממה שאנחנו מבקשים לאשר לעקרות בית.

יצחק בן ישראל: לכן העניין נראה לי די פשוט.

יצחק בן ישראל: אם אנחנו רוצים למנוע עיוותים, כמאמר האוצר, לא צריך להטיל את המס הזה וצריך להחזיר את נקודת הזיכוי.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: אני מבין שחברת הכנסת נוקד התייחסה במיוחד לנושא הנשים הערביות.

אורית נוקד: צריך להוסיף גם את הדרוזיות.

אורית נוקד: חג הקורבן, בחרו קורבן.

מוחמד ברכה: העניין אינו השייכות הלאומית אלא המצב הסוציו-אקונומי.

מוחמד ברכה: כשמדובר על 82% מהנשים הערביות שאינן עובדות זה הופך להיות כמעט עונש קולקטיבי על אוכלוסיה שלמה.

מוחמד ברכה: אני מקווה שאנחנו, חברי האופוזיציה, לא משחקים את תפקיד הסטטיסטים במשחק העזים הקואליציוני.

מוחמד ברכה: אני מקווה שתעמדו על שלכם, חברי הקואליציה, כי העז הפעם היתה מטונפת ומסריחה מדי.

מוחמד ברכה: עז היא חיה כשרה, נכון?

מוחמד ברכה: זה כשרון יוצא דופן של האוצר להפוך חיה כשרה לדבר כל כך טרף.

ראובן ריבלין: ביהדות יש שני שעירים ביום כיפור – אחת קורבן, זה השה שיש לו מזל והוא נשחט בבית המקדש כקורבן לאלוהים, והשני הוא שעיר לעזאזל.

ראובן ריבלין: לוקחים אותו למדבר, זורקים אותו והוא הולך לעזאזל.

מוחמד ברכה: אם כך, איפה אנחנו עומדים עכשיו?

ראובן ריבלין: אם היינו יודעים את זה.

ראובן ריבלין: ..

ראובן ריבלין: האמת היא שלא היינו צריכים לקיים דיון בעניין זה ולהודיע שאנחנו מצביעים נגדו.

סמדר אלחנני: כשבוטלה נקודת הזיכוי לגבר שאשתו עובדת קשה אך איננה משתכרת, ונקראת עקרת בית, היה משום צדק סוציאלי מסוים בביטול נקודת הזיכוי משום שמי שמשלם אותה הוא רק גבר, או אישה, שמשתכר מעל ל-4.200 שקלים.

סמדר אלחנני: בנוסף לכך נקודת הזיכוי הוחזרה לפני שנתיים למה שנקרא יחיד מוטב, כלומר יחיד שהוא או בן זוגו הגיע לגיל פרישה או שהוא נכה או עיוור.

סמדר אלחנני: כלומר, היה פה צדק סוציאלי מסוים.

סמדר אלחנני: מה שצריך לעשות, וזה לא נעשה כשהובאה הצעת החוק הזאת ב-2005, הוא להפחית את זה לחצי נקודת זיכוי כי זה מס בריאות שמוטל על מי שאינו משתכר.

סמדר אלחנני: חצי נקודת זיכוי תעשה במקרה הזה את הצדק הנכון וזאת ההזדמנות שלכם לא לבטל נקודת זיכוי שלמה אלא להחזיר חצי נקודת זיכוי.

סמדר אלחנני: אני אוסיף משפט אישי – יש לי ותק רב ונסיון רב בכנסת וראיתי הרבה מאד חוקים.

סמדר אלחנני: עוד לא ראיתי חוק שמטיל מס פעמיים על יותר נושא.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: מישהו בקרב אלה שיושבים פה רוצה להתייחס?

סטס מיסז'ניקוב: בבקשה גברתי.

עו"ד דבי גילד חיו: אני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו פה נגד ההצעה הזאת ואני קוראת במיוחד לחברי הכנסת מהקואליציה, שאומרים שברור מאליו שזה לא יעבור.

עו"ד דבי גילד חיו: אני לא אופטימית כל כך.

עו"ד דבי גילד חיו: רק לפני שבועיים-שלושה ראינו איך דחו בחצי שנה את העדכון של שכר מינימום, שגם רבים אמרו שלא יהיה ולא יעבור.

עו"ד דבי גילד חיו: כבר שנים אנחנו רואים איך שנה אחרי שנה ממשיכים את ההפחתה של 4% בכל הקצבאות ואת אי הצמדת הקצבאות.

עו"ד דבי גילד חיו: כל שנה אומרים: מה פתאום?

עו"ד דבי גילד חיו: לא יהיה דבר כזה, אבל כל פעם זה עובר שוב ושוב.

עו"ד דבי גילד חיו: יש פה פגיעה חמורה בזכות לקיום בכבוד לאנשים שהקצבאות שלהם משנות השבעים לא נבחנו ולא עודכנו.

עו"ד דבי גילד חיו: באופן שרירותי פוגעים בהם שוב ושוב והפעם יש לזה מחיר מעבר, כי הכספים האלה, שיועברו באופן אוטומטי לאוצר יבואו על חשבון קצבאות נוספות.

עו"ד דבי גילד חיו: מאיפה ייקחו את הכסף הזה?

עו"ד דבי גילד חיו: מקצבאות הזקנה שלנו ומקצבאות אחרות שלנו.

עו"ד דבי גילד חיו: אחר כך נשב פה ונגיד שגם שם אין כספים.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: בבקשה גברתי.

ולריה פייגלפישר: אני רוצה להוסיף לדברים שנאמרו שמס בריאות לא יתרום אפילו אגורה אחת לשיפור מצב חולה או לעלות סל התרופות, כי היות ועלות סל הבריאות כבר נקבעה, כל הכנסה נוספת ממסים משמעה פחות כסף שמעביר האוצר למשרד הבריאות.

ולריה פייגלפישר: זה אומר שאפילו מס הבריאות הזה לא יעזור לבריאות של אף תושב במדינה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: קובי, בבקשה.

קובי הבר: חלק מהדברים שנאמרו פה לא מבוססים על עובדות ובחלק אחר צריך להסתכל על התמונה הכוללת.

קובי הבר: למשל, בהתייחסות של נציגת האגודה לזכויות האזרח.

קובי הבר: מס בריאות מנוכה מכל הקצבאות – קצבאות הבטחת הכנסה, קצבאות קצבה, קצבאות השלמת הכנסה לקשישים.

קובי הבר: המקום היחיד שלא משלמים הוא דווקא מעקרות הבית, כך שאין פה התעסקות עם קצבאות אלא בדיוק את הפעולה ההפוכה.

קובי הבר: אפשר בסופו של הערב הזה להסכים או לא להסכים, אבל לפחות בואו נישאר צמודים לעובדות.

קובי הבר: תזכרו שדווקא אלה שאין להם הכנסה משלמים מס בריאות ופה אנחנו מדברים על משקי בית שיש להם הכנסה.

קובי הבר: אלה שאין להם הכנסה, אנחנו יודעים לטפל בהם.

קובי הבר: אנחנו מדברים על משקי בית שיש להם הכנסה ולהם אמרנו: שישתתפו במס בריאות.

קובי הבר: זה עניין של החלטה והכנסת יכולה להחליט אם כן או לא, אבל זה בדיוק מצב הפוך ממה שתיארתם.

חיים אורון: על כל הכנסה שהבעל מרוויח הם משלמים מס בריאות.

חיים אורון: הקטע היחיד שאתה רוצה למסד הוא הכנסה רעיונית של עקרת הבית.

ראובן ריבלין: יש אדם שהוא מפרנס ואשתו עקרת בית ואתה רוצה להוסיף על הנטל עוד מס.

ראובן ריבלין: אין פה שום חכמות.

ראובן ריבלין: זה מס כפול.

משה ברסימנטוב: אם האישה עובדת ומרוויחה 2,000 שקל והבעל לא עובד, האישה משלמת.

ראובן ריבלין: ליצמן הציע הסתייגות שתבוא ותמקד את העניין הזה.

ראובן ריבלין: אנחנו הצענו לו לא להכביד על האוצר יותר מדי בשלב זה.

קובי הבר: כשצריך לבנות את התקציב נורא קל להגיד: אנחנו לא רוצים את זה ולא רוצים את זה, רוצים להוסיף פה ורוצים להוסיף שם.

קובי הבר: יש החלטת מדיניות שעליה אפשר היה להתווכח, והיא על מסגרת ההוצאה.

קובי הבר: בהינתן שהממשלה החליטה על מסגרת ההוצאה ניסינו בתוך תמהיל התקציב לראות מה הם סדרי העדיפות בתקציב.

קובי הבר: הממשלה החליטה השנה על שורת דברים שתהיה בסדרי עדיפות, בין אם זאת היתה תוספת לחינוך, שורת נושאים לרווחה וכן נאלצנו להוסיף תקציבים לביטחון.

קובי הבר: יש שורה ארוכה של נושאים שהתווסף אליהם כסף.

קובי הבר: יש נושאים שהתווספו אחר כך, כמו תוספת קצבאות לניצולי שואה.

שלי יחימוביץ': יש גם הקלות במס, למה פה אתם מכבידים במס?

שלי יחימוביץ': למה על הקבוצה הזאת אתם מכבידים במס כאשר אנחנו ערים להקלות הולכות וגדלות במסלול המיסוי?

קובי הבר: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת לקראת כל היום הזה, שלא תהיה אפשרות לעבור על כל סעיף ולהגיד: פה נוסיף ואת זה נבטל.

קובי הבר: התקציב לא יוכל לעבור אם נראה שלא מצליחים לעמוד ביעדים.

קובי הבר: אני מציע לכם להבין דבר אחד פשוט – הממשלה מציעה בפני הכנסת שורה ארוכה של סדרי עדיפויות.

קובי הבר: אם הכנסת תחליט שהיא רוצה לבטל יותר מדי סעיפים והתקציב לא יתכנס, נצטרך להציע באותם מקומות או במקומות אחרים איפה הדברים האלה יורדים.

קובי הבר: יכול להיות שזאת תהיה שורה ארוכה של דברים, שאחר כך לא תרצו אותם.

שלי יחימוביץ': תורידו במסלול המיסוי.

קובי הבר: לא יהיה במסלול המיסוי כי מסגרת ההוצאה מוצעת על ידי הממשלה ועמדת הממשלה ושר האוצר מאד ברורה – במגלת ההוצאה לא ייגעו, התקציב יגדל ב-1.7%.

שלי יחימוביץ': למה פה אתם מכבידים?

קובי הבר: להפחית נטל מס זה דבר מצוין וצריך להמשיך בזה.

קובי הבר: זאת נקודה אחרת.

יעקב ליצמן: אנחנו המדינה היחידה שדורשת משני בני הזוג לעבוד.

יעקב ליצמן: כל זמן שאחד עובד והוא מתחת לקו העוני.

יעקב ליצמן: ...

קובי הבר: אנחנו לא דורשים.

יעקב ליצמן: מה שקורה הוא שעקרת בית משלמת אותו דבר כמו אישה עובדת.

אורית נוקד: מצד שני, כשאישה רוצה לצאת לעבודה ומבקשת הנחה במס לתשלום עבור מטפלת, אתם מתנגדים.

קובי הבר: אנחנו יודעים שמדינת ישראל היא המדינה מבין מדינות ה-OECD עם שיעור השתתפות בכוח העבודה הכי נמוך, כ-10%.

קובי הבר: כל אלה שמדברים על עידוד עבודה ופגיעה באנשים שעובדים, אנחנו אלה שעובדים הכי פחות.

יעקב ליצמן: בשבוע שעבר התקיים כאן דיון ונאמר ש-35% מהאנשים שעובדים הם מתחת לקו העוני.

יעקב ליצמן: זאת אומרת שאי אפשר סתם לעבוד כאן, צריך גם הגבר לעבוד וגם אישתו צריכה לעבוד.

קובי הבר: אין לי ספק שאם שיעור ההשתתפות בכוח העבודה במדינת ישראל היה כמו בעולם, כנראה הדיון הזה היה מיותר כי היקף המקורות בעוגה של המשק הישראלי היה הרבה יותר גדול, אבל מה אפשר לעשות, אנחנו נמצאים בשיעור הרבה יותר נמוך.

יעקב ליצמן: המקום היחיד שאין בו אבטלה הוא הממשלה.

שלי יחימוביץ': אמרתי לי שטעיתי כשאמרתי שיש 67 מיליון שקלים.

שלי יחימוביץ': אני רוצה שתחזור בך.

קובי הבר: לא, אני לא אחזור בי.

שלי יחימוביץ': אני אקרא לך את החלטת הממשלה.

קובי הבר: את אמרת שהממשלה חזרה בה מכל החלטה, אמרת שביטלנו את ההחלטה.

קובי הבר: הוספנו לנושא מעונות יום בשלוש השנים האחרונות סכומים שעולים על 300 מיליון שקלים, והשנה, בגלל קצב ביצוע יותר איטי בצהרונים וחלק מכיוון שראינו שזה הולך יותר לאט, כדי לא להשאיר שם כסף ולהגיע לתת ביצוע הסטנו את הכסף.

קובי הבר: מעל ה-300 מיליון שקלים הפחתנו 67 מיליון שקלים.

שלי יחימוביץ': אתה נענעת בשלילה בראשך כשדיברתי על החלטת הממשלה.

קובי הבר: לא קראת את הסכום.

קובי הבר: קודם אמרת: מבטלים את ההחלטה ואחרי שהערתי לך אמרת שמדובר ב-67 מיליון שקלים.

שלי יחימוביץ': החלטה מס' 1134 מ-4 בפברואר 2007 – "להגדיל את בסיס תקציב האגף למעונות יום ולמשפחתונים לגיל הרך במשרד התעשיה, המסחר והתעסוקה ב-67 מיליון שקלים".

שלי יחימוביץ': החלטה מס' 2269 מיום 12 באוגוסט 2007, אותה שנה – לתקן את סעיף 10 בהחלטת הממשלה שעניינה שילוב אימהות במעגל העבודה ולקבוע שהגדלת תקציב האגף למעונות יום ולמשפחתונים לגיל הרך במשרד התמ"ת תידחה בשנה.

שלי יחימוביץ': כך זה מתנהל.

שלי יחימוביץ': זה כל מה שאמרתי, אמת לאמיתה.

שלי יחימוביץ': החלטת ממשלה, מסיבת עיתונאים מפוארת וכמה חודשים אחר כך החלטת ממשלה הפוכה בקול ענות חלושה.

שלי יחימוביץ': זה עידוד אימהות ליציאה לעבודה.

קובי הבר: היא לא הפוכה.

קובי הבר: דחו את זה בשנה אחת אחרי שהוספנו לנושא הזה מאות מיליוני שקלים.

חיים כץ: מה זה דחו בשנה?

חיים כץ: דחו בינתיים בשנה.

קובי הבר: הסיבה העיקרית היתה תת ביצוע.

שלי יחימוביץ': איך תת ביצוע אם תוך שלושה חודשים שיניתם את ההחלטה?

קובי הבר: ראינו מה נשאר שם בכסף.

חיים כץ: זאת השיטה, הם דוחים משנה לשנה.

חיים כץ: הוא מספר לנו סיפורים.

שלי יחימוביץ': לפחות הייתם מחכים לסוף השנה.

קובי הבר: אם אין תכנית שאמורה להיות מופעלת.

קובי הבר: ..

קובי הבר: באוגוסט אני יודע שמשרד התמ"ת לא ערוך להפעיל תכנית צהרונים.

סטס מיסז'ניקוב: מכיוון שלא נצביע על זה עכשיו אלא כאשר תהיינה הצבעות, אני מציע שיושב ראש הקואליציה יתאם עם האוצר איך מצביעים גם אנשי הקואליציה נגד יחד עם אנשי האופוזיציה וכך נימנע מהבושה הזאת.

אורית נוקד: יושב ראש הקואליציה בחוק ההסדרים ב-2002 היה מי שהוביל את ההתנגדות לאותו סעיף.

אורית נוקד: זה יהיה מאד מעניין.

חיים אורון: אני מציע שההצבעה על ה-1.7 תהיה ראשונה כי קובי חוזר ואומר כל הזמן – אתם בתוך הצעת ממשלה.

חיים אורון: אני מציע שההצבעה הזאת, לא על פי סדר הספר, תהיה אחת הראשונות אחרי מטרת החוק ואז הכנסת תדע.

חיים אורון: אין טעם שבכל סעיף נקבל את התשובה שאנחנו בתוך הצעת ממשלה.

ראובן ריבלין: אם הממשלה מוכנה להוסיף כספים, שמקורם צריך להיות מעבר ל-1.7 והיא תאמר לנו היום לנו היום למה היא מוסיפה את הכספים, כספים ייעודיים ולא בצורה גורפת שעולים מ-1.7 בסולם יעקב, אנחנו נשקול יחד עם הממשלה האם לאשר זאת.

ראובן ריבלין: אבל, אם יהיה 1.7 כפי שאתה אמרת, אנחנו נתמוך בעניין תקרת ההוצאה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

קובי הבר: עמדת הממשלה מאד ברורה לגבי מסגרת ההוצאה שהיא הגישה.

קובי הבר: לא יכולים להציע שום דבר אחר.

אבישי ברוורמן: אני מסכים עם עמדת ג'ומס.

אבישי ברוורמן: רובי, אני פונה אליך לגבי ההצעה שהעליתי ותמכת בה.

אבישי ברוורמן: אמרנו כבר שדירוג האשראי לא ישתנה בארצות הברית ושג'ורג' בוש לא יהווה בעיה.

אבישי ברוורמן: יש רק בעיה אחת שהממשלה כבר החליטה בקריאה ראשונה שהיא התחייבה למסגרת ההוצאות.

אבישי ברוורמן: אתה וחברי הליכוד אמרתם שנלך על מספר דברים ברורים – גמלאים, שב"נים ובריאות, פריפריה – שלושה-ארבעה דברים ואז מוסיפים, תקרא לזה קופסאות, תקרא לזה כופתאות.

אבישי ברוורמן: זה הדבר המרכזי.

אבישי ברוורמן: אם זה לא יקרה, כל הדיונים על עוד שני דברים הם לא רלוונטיים.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: עמי בבקשה.

עמי צדיק: זה חוק מאד רגרסיבי.

עמי צדיק: בהקשר של מיסי בריאות, ברוב מדינות העולם המערבי יש מס מעסיקים לצרכי בריאות, חוץ ממדינת ישראל, שבה מעסיקים לא מפרישים לצרכי סל הבריאות.

עמי צדיק: כתוצאה מזה, יש עיוות בין מערכת המס בישראל לבין העולם המפותח.

עמי צדיק: בישראל ההוצאות של מעסיקים לביטוח לאומי הן 1.5% מהתוצר לעומת 5% בעולם המערבי.

אבישי ברוורמן: הבעיה היחידה שיש לישראל כלפי העולם המערבי היא שמדינת ישראל היא המדינה הריאקציונית ביותר במערב בכל ההתנהגות הכלכלית-חברתית שלה.

אבישי ברוורמן: נקודה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: משה, בבקשה.

משה ברסימנטוב: 71(4)(ג3) "תקבולים שגבה המוסד בשל ביטול הפטור מתשלום דמי ביטוח כאמור בסעיף 351(א) ו-(ה) בנוסחו ערב יום כ"ג בטבת תשס"ח, 1 בינואר 2008, וכן תקבולים שגה לפי הוראות סעיף 371(ב), לא ייחשבו כתקבולים לעניין סעיפים קטנים (א) ו-(ג1)".

משה ברסימנטוב: מדובר בביטול הפטור מדמי ביטוח לאומי על דמי פגיעה ודמי לידה, שעסקנו בו בדיונים קודמים וכן תיקון תקנות 14-15 מבחינת בסיס המס, הביטול של יחסי הכנסות בין הכנסה פסיבית להכנסה אקטיבית.

משה ברסימנטוב: הכוונה היא שהכנסות שיהיו למוסד לביטוח לאומי, לא תהיה השתתפות של אוצר המדינה כנגד הכנסות אלה.

משה ברסימנטוב: 71(4)(ג4) "גבה המוסד דמי ביטוח בריאות בעד עקרות בית כאמור בסעיף 14 לחוק ביטוח בריאות בשיעור הקטן מהשיעור הקובע, יופחת ביום 31 בדצמבר בכל שנה ההפרש שבין הסכום שגבה המוסד כאמור לבין השיעור הקובע, מהקצבות אוצר המדינה למוסד לפי סעיף קטן (א).

משה ברסימנטוב: הפחתה כאמור תיזקף לחשבונות ענפי הביטוח השונים לפי יחס השתתפות אוצר המדינה בהם, לעניין סעיף קטן זה – "השיעור הקובע" – 75% מסכום דמי הביטוח הכולל בעד עקרות בית.

משה ברסימנטוב: " סכום דמי הביטוח הכולל בעד עקרות בית" – סכום השווה למספר עקרות הבית החייבות בתשלום דמי ביטוח בריאות, כשהוא מוכפל בסכום המינימום כהגדרתו בסעיף 14 בחוק ביטוח בריאות".

משה ברסימנטוב: (6) "בסעיף 65(א), בהגדרה "מבוטח", בפסקה (1), הסיפה המתחילה במילים "למעט עקרת בית" – תימחק".

משה ברסימנטוב: (12) "בסעיף 335(ב), אחרי "בסעיף 65(א)(1)" יבוא "למעט עקרת בית כהגדרתה בסעיף 238.".

משה ברסימנטוב: 74.

משה ברסימנטוב: הוראת שעה ל-2008 – "בתקופה שמיום כ"ג בטבת התשס"ח, 1 בינואר 2008, עד יום ד' בטבת התשס"ט, 31 בדצמבר 2008, יקראו את סעיף 32 לחוק הביטוח הלאומי כאילו אחרי סעיף קטן (32) יבוא: (ג4) גבה המוסד דמי ביטוח בריאות בעד עקרות בית כאמור בסעיף 14 לחוק ביטוח בריאות בשיעור הקטן מהשיעור הקובע, יופחת ביום ד' בטבת התשס"ט, 31 בדצמבר 2008, ההפרש שבין הסכום שגבה המוסד כאמור לבין השיעור הקובע מהקצבות אוצר המדינה למוסד לפי סעיף קטן (א).

משה ברסימנטוב: ההפחתה כאמור תיזקף לחשבונות ענפי הביטוח השונים לפי חיס השתתפות אוצר המדינה בהם.

משה ברסימנטוב: לעניין סעיף קטן זה – "גרעון" – מצב שבו הסך הכולל של הוצאות המוסד עולה על הסך הכולל של הכנסות המוסד, לרבות הקצבות אוצר המדינה למוסד, בהתאם לדין וחשבון הכספי של המוסד לפי סעיף 31.

משה ברסימנטוב: "השיעור הקובע" – 50% מסכום דמי הביטוח הכולל בעד עקרות בית, ואם נמצא המוסד בגרעון – 40% מסכום דמי הביטוח הכולל בעד עקרות בית.

משה ברסימנטוב: "סכום דמי הביטוח הכולל בעד עקרות בית" – סכום השווה למספר עקרות הבית החייבות בתשלום דמי ביטוח בריאות, כשהוא מוכפל בסכום המינימום כהגדרתו בסעיף 14 לחוק ביטוח בריאות".

משה ברסימנטוב: 75.

משה ברסימנטוב: "בתקופה שמיום הא בטבת התשס"ט, 1 בינואר 2009, עד יום י"ד בטבת התש"ע, 31 בדצמבר 2009, יקראו את סעיף 32 לחוק הביטוח לאומי כאילו אחרי סעיף קטן (32) יבוא: "(ג4) גבה המוסד דמי ביטוח בריאות בעד עקרות בית כאמור בסעיף 14 לחוק ביטוח בריאות, השיעור הקטן מהשיעור הקובע, יופחת ביום י"ד בטבת התש"ע, 31 בדצמבר 2009, ההפרש שבין הסכום שגבה המוסד כאמור לבין השיעור הקובע, מהקצבות אוצר המדינה למוסד לפי סעיף קטן (א).

משה ברסימנטוב: ההפחתה כאמור תיזקף לחשבונות ענפי הביטוח השונים לפי יחס השתתפות אוצר המדינה בהם.

משה ברסימנטוב: לעניין סעיף קטן זה – "גרעון" מצב שבו הסך הכולל של הוצאות המוד עולה על הסך הכולל של הכנסות המוסד, לרבות הקצבות אוצר המדינה למוסד, בהתאם לדין וחשבון הכספי של המוסד לפי סעיף 31.

משה ברסימנטוב: "השיעור הקובע" – 75% מסכום דמי הביטוח הכולל בעד עקרות בית, ואם נמצא המוסד בגרעון – 65% מסכום דמי הביטוח הכולל בעד עקרות בית.

משה ברסימנטוב: "סכום דמי הביטוח הכולל בעד עקרות בית" – סכום השווה למספר עקרות הבית החייבות בתשלום דמי ביטוח בריאות, כשהוא מוכפל בסכום המינימום כהגדרתו בסעיף 14 לחוק ביטוח בריאות".

משה ברסימנטוב: 76.

משה ברסימנטוב: "בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994, (בפרק זה – חוק ביטוח בריאות ממלכתי) – בסעיף 14(ז), המילים "בעד עקרת בית" – יימחקו.

משה ברסימנטוב: 77 "סעיפים 14(ז) ו-15(ג) לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, כנוסחם בסעיף 76 לחוק זה, יחולו על דמי ביטוח בריאות המשתלמים בעד יום התחילה ואילך".

עו"ד רועי קרת: הנוסח הזה, גם לפי כוונת האוצר, מנכה פעמיים.

עו"ד רועי קרת: ההקראה פה היא דבר פורמלי ולכן צריך לתקן את הנוסח.

סטס מיסז'ניקוב: רבותי, תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: הנוסח של עקרות בית הוקרא ובכל מקרה אנחנו מתכוונים להוריד את זה מסדר היום.

סטס מיסז'ניקוב: מה זה משנה איזה נוסח הוקרא פה?

סטס מיסז'ניקוב: אם נעשה תיקון אחר כך, נעשה תיקון אחר כך.

סטס מיסז'ניקוב: כרגע, מה שהוקרא הוקרא ואנחנו ממשיכים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש מחבר הכנסת אפללו, שלא נמצא פה, לבוא בדין ודברים עם אנשי קואליציה כדי שכל אחד יידע מה לעשות.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.