הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 72, 2007-12-18 12:00

סופה לנדבר: רבותיי, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לפניות הציבור.

סופה לנדבר: אני מבקשת את סליחת

סופה לנדבר: כם על האיחור, שלא נבע בגללנו, אני הייתי מוכנה להגיע בשעה שתים עשרה אבל בגלל האיחור דחינו את התחלת הישיבה.

סופה לנדבר: אנחנו דנים היום בבקשה של נכים גרושים שמחוייבים בתשלומי דמי מזונות, שאני חושבת, רובי אתה תציג עוד מעט את הבעיה ואנחנו נדון בעניין.

קובי כהן: קודם כל אני רוצה להתנצל על האיחור, זה בגללנו, אנחנו מתנצלים ומבקשים את סליחת הוועדה.

קובי כהן: אני הייתי רוצה להציג את הנושא.

קובי כהן: לצורך העניין אני כאן לא בתפקיד רשמי אלא בתור פונה.

קובי כהן: פניתי לוועדה הנכבדה הזאת לאחר שלצערי הרב הצלחתי להיכנס לתוך סיטואציה בלתי אפשרית.

קובי כהן: מה שקורה זה דבר נורא פשוט, אני נכה מאה אחוזים.

קובי כהן: מוגדר חסר כושר עבודה לגמרי.

קובי כהן: זה לא המצב נכון ליום הפסיקה בבית המשפט, בשלב קביעת המזונות לאחר הגירושים.

קובי כהן: יש לי שלושה ילדים.

קובי כהן: לצערי הרב למרות שפניתי והצגתי בבית המשפט את המצב הרפואי המתדרדר שלי, מדובר בתהליך התדרדרות שבו מאפס אחוזי אי כושר הגעתי היום למצב של מאה אחוזי אי כושר, זאת אומרת אי כושר מלא.

סופה לנדבר: כמה כסף אתה מקבל מביטוח לאומי?

קובי כהן: בשלב הקביעה של המזונות הראשונים קיבלתי קיצבה של בעצם קיצבה ראשונית של אלף מאה ומשהו, אלף מאתיים שקל בערך, כאשר גובה המזונות שלי נקבע על משהו בסביבות ארבעת אלפים שקלים.

קובי כהן: כאשר עם כל הרצון הטוב והמצב הרפואי המתדרדר שלי, ולמרות הנסיונות האין סופיים שלי למצוא מקום עבודה במגבלות הבריאותיות שלי אני לא הצלחתי ליצור לעצמי מקור תעסוקה, ובהמשך לא הייתי גם מסוגל לעשות את זה.

קובי כהן: ובכל אותה תקופה פסוקים כנגדי מזונות בגובה של קרוב לארבעת אלפים שקל, בו בזמן שאני מתקיים לעצמי ממשהו בסביבות אלף מאתיים שקלים.

קובי כהן: בהמשך האחוזים שלי גדלו ואיתם גדלה הקיצבה, אבל עדיין בכל שלב שהוא הסכום שנקבע כמזונות היה גבוה מאוד, הרבה מעבר לסך כל הקצבאות שלי.

קובי כהן: מה שהוביל אותי לצבור חוב.

קובי כהן: וכשנצבר חוב זה הוביל אותי במסלול ישיר למצב של דרישת פרעון במסגרת הליכים מידיים שננקטים במסגרת ההוצאה לפועל, ושם גיליתי להפתעתי שביום נתון אחד פשוט הודיעו לי שכל קצבאות הקיום שלי, הניידות שלי, פשוט נעלמו.

קובי כהן: הם פשוט עוקלו במלואם, כל כולם.

קובי כהן: פניתי למוסד לביטוח לאומי ואמרתי ממה אני אחיה, ואז הם הפנו אותי, אחרי איזה שהוא הליך התחלתי לקבל קצבת אבטחת הכנסה שהגובה שלה אלף מאתיים שמונים שקל.

קובי כהן: אני מזכיר לכם שגם עם קצבת אבטחת הכנסה של אלף מאתיים שמונים שקל וגם עם הקצבה הראשונית, שהיתה נמוכה, בכל אותה תקופה החוב ממשיך לגדול ולגדול, ואני עומד חסר אונים.

קובי כהן: אני לא יכול לשנות את ההליך של עצירת החוב, כי אין שום כלים במסגרת המערכת של ההוצאה לפועל כדי לעצור תהליך שכזה.

קובי כהן: אני פניתי והגשתי בקשה להקטנת מזונות, אבל עד שההליך התברר זה לוקח, לצערי הרב זה עדיין לא הסתיים.

קובי כהן: אנחנו מדברים על שלוש שנים כמעט, ההליך עדיין לא הסתיים.

קובי כהן: בכל אותה תקופה, עד שהתברר התהליך הזה, ואני מדבר גם על החלטות ביניים שבית המשפט קיבל, בית המשפט הודיע לי בצורה חד משמעית שמבחינתו יש איזה שהוא מינימום הכרחי לקיום הילדים שעומד על משהו בסביבות אלף מאתיים, אלף שלוש מאות שקל.

קובי כהן: ובית המשפט לא נוהג לפסוק בסכומים שמתחת לסכום הזה, זאת אומרת שמראש, גם אם אני אבוא ואראה שאני עני ומרוד, וגם מראש אם אני אבוא ואני אראה לבית המשפט שאין לי את היכולת, והראיתי להם שרמת ההוצאות היא בשמיים וההכנסות שלי הן כלום.

קובי כהן: הגעתי למצב שבלי עזרה של חברים טובים, שעזרו לי והחזיקו אותי בחיים, הייתי מגיע למצב של הומלס, בלי שום דרך עצירה בשום שלב, ואני גם חושב על הטובה של הילדים שלי, וזה לפני כל העניין.

קובי כהן: אני לא רואה את הטובה של הילדים ברגע שהאב שלהם נמצא בהליך כזה, שהוא חסר אונים לגמרי, לא מסוגל להתפרנס, ומצד שני מביאים אותו למצב שהוא פשוט נזרק לרחוב.

קובי כהן: הוא פשוט הופך להיות הומלס.

קובי כהן: אפס הכנסה, התקיימות מינימלית לנכה עם מיליון הוצאות, לטיפולים, לתרופות, לבדיקות.

קובי כהן: אני לא מדבר על זה שהעיקולים גם כוללים את קצבת הניידות ובלי קצבת הניידות מותירים אותו בלי אפשרות להזיז את הרכב הרפואי שיש לו מטר, כי אין לו אפשרות אפילו לשלם ביטוח על הרכב הזה.

קובי כהן: אני לא מדבר על זה שאם הוא נכה שצריך איזה שהוא סיוע סיעודי ואין לו אפשרות אפילו להחזיק מטפל שיטפל בסיעוד שלו.

קובי כהן: לשמחתי הרבה במקרה שלי אני לא סיעודי, אני על גבול הסיעודי, אבל אני גם כן בכל אותה תקופה הייתי זקוק לסיוע, ופשוט לא היה לי מאיפה.

קובי כהן: הפכתי להיות נטל על החברים, על המשפחה, נאלצתי לעשות דברים קיצוניים ודרסטיים.

קובי כהן: אני חושב שאני עוד מקרה יחסית סביר.

קובי כהן: יש מקרים הרבה יותר קשים ממני.

קובי כהן: לשמחתי יש לי משפחה אוהבת ותומכת והם קיבלו את זה בהבנה את רוע הגזירה הזאת, אבל אני באופן אישי מרגיש, לא יודע, אני הפכתי למשהו שהפך להיות לנטל על כל הסובבים אותו, בו בזמן שהיכולת שלי לפרנס את הילדים שלי היא שואפת לאפס מצד אחד.

סופה לנדבר: תודה רבה.

אלי בוסקילה: אני דובר מטה המאבק לאב הגרוש.

אלי בוסקילה: הסיפור שלי הוא כזה, אני גרוש משנת 2001, אני חולה במחלת כרון, מחלה שלצערי הרב הרפואה הקונבנציונלית לא מצאה לה תרופה עד היום, עם מעורבות קשה של מערכת המפרקים ופגיעה במערכת החיסונית של הגוף.

אלי בוסקילה: יש לי ילדה בת תשע וחצי.

אלי בוסקילה: כל זמן שהמחלה היתה במצב של שקט תעשייתי עם הגוף עבדתי ופרנסתי את עצמי.

אלי בוסקילה: לצערי בשנת 2002, בעקבות כנראה גם הגירושים הקשים שעברתי, ועברתי גירושים מאוד קשים, המחלה התדרדרה, ובמצב דרסטי, מאוד קשה.

אלי בוסקילה: בשנת 2003 עברתי ניתוח, כרתו לי את החלק החולה, ונקבעה לי בשנת 2002-2003 נכות של מאה אחוז, בלי כושר השתכרות, ככה למשך שנתיים.

אלי בוסקילה: במשך שנתיים הכל היה בסדר, לאחר מכן פתאום הביטוח לאומי באופן שרירותי החליט שאני בריא, אני יכול לעבוד, למרות שאני יכול להראות לוועדה את התמונה הזאת, שזה מהראשון לראשון 2004 עברתי קולונוסקופיה בהרדמה מלאה ולצערי בישרו לי שהמחלה חזרה ובגדול לשני מקומות.

אלי בוסקילה: פניתי לוועדה בראשון לשישי 2004 עם הנתונים הללו, שנציגי הביטוח הלאומי יסתכלו קצת, אם לא אכפת להם, שיתייחסו, ונאמר לי שאני בריא.

אלי בוסקילה: שאני יכול לעבוד ולהשתכר, ועברתי לאבטחת הכנסה בגובה של אלף מאתיים חמישים ₪.

אלי בוסקילה: מוזר להגיד שהמזונות שנפסקו לי הם מזונות בגובה של אלף שלוש מאות שקל למרות שהיתה לי נכות של אלפיים שמונה מאות שקל, השופט לתחנוניה של עורכת הדין שלי מהסיוע המשפטי שתעשה לי הנחה ויקלו עלי את החיים נענו בשלילה, הוא אפילו כעס עליה ואמר לה את יודעת שאני יכול להשאיר אותו עם אפס שקלים, אז תרגעי.

אלי בוסקילה: יצאנו מהדיון עם אלף שלוש מאות שקל מזונות.

אלי בוסקילה: כמובן שעם אלף מאתיים חמישים שקל אני לא יכול לשלם מזונות, ובמשך שנתיים לא שילמתי מזונות.

אלי בוסקילה: דאגתי לבריאות שלי קודם כל, ואני מצטער אם בעיני החברה אני נראה פושע או עבריין, אבל לעיניי, לנגד עיניי זה היה חשוב שאני, הבריאות שלי וטובת הילדה שלי, כי אני מגדל אותה חצי מהזמן, היא גרה אצלי חצי מהשבוע, אני רוצה שלאבא שלה יהיה בית, תהיה קורת גג.

אלי בוסקילה: הילדה צריכה להגיע מבית הספר לבית של אבא ולא למצוא אותו גר באיזה גן, כמו שבהמשך אני אפנה למה שנאמר לי על ידי שופט.

אלי בוסקילה: במשך השנתיים האלה הוצאו נגדי פקודות מאסר, נאסרתי בשנת 2005 לארבעה ימים למרות המצב הבריאותי הקשה, שטענתי שאני לא בר מעצר, הרופא של המשטרה והוצאה לפועל לא התייחסו.

אלי בוסקילה: בשנת 2007 נעצרתי שוב לעשרה ימים ואז המצב הבריאותי שלי התדרדר לחלוטין, נאלצתי לשבת על כסא גלגלים במשך כחודש בערך, חודש וחצי, ונשלחתי לטיפול שיקום ארוך דרך קופת חולים, דרך הבית חולים.

אלי בוסקילה: החוב שלי עומד, אני מאמין, ב-2006 היה ארבעים, עכשיו הוא בטח שמונים או מאה, בין שמונים למאה, אין לי מספרים מדוייקים, אני לא רוצה להטעות את הוועדה.

אלי בוסקילה: יש לי פה כתבה שפרסמתי בעשירי לשני 2006, פרסמתי בעיתון שאני מעוניין למכור כליה.

אלי בוסקילה: כדי לכסות את החוב.

אלי בוסקילה: כי אני לא רוצה לשבת בבית סוהר.

אלי בוסקילה: אני לא עבריין.

אלי בוסקילה: אני לא מעוניין לשבת בבית סוהר, אני לא פשעתי, אני לפני הגירושים האלה הייתי אזרח שומר חוק.

אלי בוסקילה: לא היה לי תיק פלילי.

אלי בוסקילה: כל העוול שנעשה לאבות הגרושים בארץ, רבותיי, הוא עוול מאוד קשה.

אלי בוסקילה: ולהגיע למצב כזה שאני חי מהיד לפה ואני מעוניין למכור כלייה, למרות שהרופא שקרא את הכתבה הזאת, זה הגיע לידיו דרך חבר, שאני כעסתי עליו מאוד שהגיע לרופא שלי, הוא אמר לי תשמע, מר בוסקילה, אתה יודע שהמחלה שלך היא פוגעת לך בכיס מרה, בכליות, לאחרונה גם אובחנתי עם ציסטה בכבד ובתפקודי כליות, ונאלצתי להפסיק את הטיפולים ולחזור לטיפולים, אני נע ונד.

אלי בוסקילה: למרות הפניות שלי לבית המשפט שיבין את המצב ולביטוח לאומי, להוצאה לפועל, נעניתי בשלילה.

אלי בוסקילה: אפילו היה לי חוב נוסף, אחרי שהתגרשנו הגרושה שלי גרה שלוש שנים בבית והצטבר חוב על הבית בגובה של שלוש מאות אלף שקל, אני לא יודע איך בדיוק הגיע הסכום הזה, גם שם פניתי להוצאה לפועל, להסביר שאני חסר אמצעים.

אלי בוסקילה: רק אחרי הרבה התערבויות של חברי כנסת ואנשי הממסד והפוליטיקה, חבר הכנסת אמסלם, הגיעו איתי להסדר.

אלי בוסקילה: כיום אני נמצא בסכנה מאוד גדולה.

אלי בוסקילה: גרושתי איימה עלי השבוע שהיא תתחיל לנקוט בסנקציות, שהיא תעקל לי את הקצבת נכות.

אלי בוסקילה: אני מקבל אלפיים ומשהו שקל שהם קצבת שירותים מיוחדים, יש לי מלווה צמוד, אני לא יוצא מהבית בלי מלווה.

אלי בוסקילה: אני זקוק למנקה בבית, בגלל שיש לי בעיית מפרקים, אני לא יכול לתפקד בבית.

אלי בוסקילה: בכל אופן אני רוצה לציין בפני הוועדה שאני מגדל את הילדה, אני אב מאוד מסור, אני לא מכחיש את האחריות, אני חושב, אני לא יודע אם זה נאמר על ידי אבות גרושים בעבר אבל אני חושב שכמוני ועוד רבים, העניין של גידול הילדים ו האחריות עליהם מבחינה חומרית ונפשית ופיזית זה לא חובה.

אלי בוסקילה: אני לא מרגיש שמחייבים אותי או שצריך לשים לי אקדח לרקה ולשים אותי בבית סוהר.

אלי בוסקילה: אני דואג לילדה בדרכים לא דרכים.

אלי בוסקילה: כמו שקובי ציין, הרבה אנשים טובים.

אלי בוסקילה: היא מקבלת ממני את כל הציוד לבית הספר בתחילת שנה, אני משלם, מהמעט שיש לי אני מפריש להוצאות הבית ספר.

אלי בוסקילה: אני משלם טיולים, מתנות יומולדת, דואג לילדה שהיא תגדל בצורה, קשה להגיד נורמטיבית, אבל הכי שאפשר בסיטואציית חיים שלצערנו יש.

אלי בוסקילה: השתתפתי בסדנת ברווחה שנקראת כשהזוגיות נגמרת ההורות נמשכת, ועודדתי אבות אחרים.

אלי בוסקילה: והיום אני פונה ליושבת ראש הוועדה שתעביר את זה הלאה לחברי הכנסת ולשרים שלפי דעתי היום כל הקטע כשזוג מתגרש ומגיע לבית משפט לענייני משפחה שהשופט ייתן לאב את האפשרות לבחור בסיטואציה עד כמה הוא מוכן להיות מעורב.

אלי בוסקילה: יש את הקטע הזה של ביקורים ארבע עד שבע, שבת כן שבת לא ואיקס כסף מזונות.

אבנר עורקבי: אני לא גרוש, אני בסדר גמור עם אשתי ואני אהיה בסדר גמור בעזרת השם עם אשתי, ואשאר עם אשתי.

אבנר עורקבי: בין היתר הנושאים שאנחנו מטפלים בהם זה הנושא, עירית מכירה אותנו די טוב, מגיעים אלינו הרבה פניות בנושאים האלה.

אבנר עורקבי: יש לי כרגע, היה צריך להגיע פה אבי, אבי ברן, בחור שכרגע מתמודד נגד ההוצאה לפועל, הוא לא יכול כי הוא עצור בהוצאה לפועל, לא נותנים לו להשתחרר מההוצאה לפועל כי הוא צריך לשלם.

אבנר עורקבי: הוא קיבל מזונות בסדר גודל של ששת אלפים שקלים לחודש עבור ארבעת ילדיו.

אבנר עורקבי: יש לו קצבה של אלפיים מאה שקל.

אבנר עורקבי: מקצצים לו את הקצבת ניידות ואת השר"מ.

אבנר עורקבי: בשביל מה הוא מקבל שר"מ, הוא מקבל את זה את זה בשביל העובד זר.

אבנר עורקבי: והוא צריך להפריש את זה.

אבנר עורקבי: אני חושב שזה בלתי נתפס.

אבנר עורקבי: כי החוק אומר, החוק של ההוצאה לפועל, ובדקנו אותו, החוק אומר צריך לקצץ בקצבאות של הנכות.

אבנר עורקבי: אבל למה, יש נכה שהוא מקבל קיצבת שר"ם, זו קיצבה ייחודית לעובד זר.

אבנר עורקבי: ניידות זה קצבה ייחודית לרכב.

זאב פרבר: יש בעיה כללית פה, שנוגעת לא רק לנכים, בעיית פסיקת מזונות בבתי משפט לענייני משפחה.

זאב פרבר: שבא זוג, משפחה שלמה נטל גידול הילדים מתחלק בין שני ההורים.

זאב פרבר: ברגע שמגיעים לבית משפט הכל מוטל על האב, וזה תוך תפיסה מוטעית של המשפט העברי.

זאב פרבר: פרסמתי שני מאמרים בשנה הזאת בעניין זה, וגם מקדם פסקי דין בתיקים בהם אני נוטל חלק.

זאב פרבר: זו בעייה כללית.

זאב פרבר: בעיה ספציפית נוגעת לנכים.

זאב פרבר: חוק ביטוח הלאומי קובע, סעיף 303, קצבת ביטוח לאומי, כל הקצבאות פטורות מעיקול גם אחרי שנכנסו לחשבון הבנק, למעט אם זה לחוב מזונות.

זאב פרבר: הבעיה של האדונים הנכבדים האלה, של הנכים, אפשר לפתור בקלות אם אנחנו קובעים שקצבאות שמקבל הנכה מעבר לאחוז נכות מסויים גם כן יהיו פטורות מכל החובות, גם חוב מזונות, זה לא עניין ייחודי, זה עניין שקיים לגבי קצבת אבטחת הכנסה, קצבת אבטחת הכנסה פטורה מכל חוב, גם חוב מזונות, לכן למשל קצבת אבטחת הכנסה שלו הוא מקבל.

זאב פרבר: קצבת נכות לא.

זאב פרבר: הילדים לא יישארו בלי כלום.

זאב פרבר: לפי החוק עבור הילדים מקבלים תוספת תלויים.

זאב פרבר: שבע מאות שבעים וחמישה שקלים לילד.

זאב פרבר: אז במשפחה שלמה האב בפועל מקבל לילד שבע מאות שמונים ₪ האלה, קצבת תוספת תלויים.

זאב פרבר: וזה מספיק.

זאב פרבר: ברגע שהם מתגרשים פתאום צרכים של הילד גדלים פי כמה, וזה כבר לא מספיק.

זאב פרבר: אם תהיה תוספת חוק שהקצבה תהיה פטורה מעיקול גם לחוב מזונות הילד ימשיך לקבל תוספת תלויים, בפועל עכשיו, אני חושב שזה נוהל פנימי של ביטוח לאומי במקרה של פסק דין מזונות הקצבה מועברת ישירות לאישה שמחזיקה בילד.

שלומית אבינח: זה מתקיים בכל מקרה, עד שני ילדים, אלף חמש מאות חמישים זה המקסימום.

זאב פרבר: זה נכון, אבל זה מה שהיה במשפחה שלמה והם הסתדרו.

זאב פרבר: בכל מקרה.

זאב פרבר: זה שכמו שנאמר פה יש פסיקה מנחה בבתי המשפט שהצרכים של הילד אלף מאתיים ₪, אלף מאתיים חמישים ₪, פלוס הוצאות למדור, כלומר לדיור.

זאב פרבר: וכך אפשר להגיע גם לאלפיים ₪.

זאב פרבר: עכשיו מאיפה בתי המשפט חישבו את הצרכים האלה, אני לא יודע, אני יודע ששופטים מקבלים משכורת בערך עשרים אלף ₪, קצת יותר.

זאב פרבר: אז אולי זה מה שהם מוצאים לילדים.

זאב פרבר: אבל הנכים במשפחותיהם ברגע שבמשפחה שלמה הם מוציאים לילדים בדיוק תוספת, כי הקצבאות שהם מקבלים, נכות כללית וכן הלאה, הם מיועדים בדיוק לצרכים שלהם ולא מעבר לזה.

זאב פרבר: זה בדיוק למה שנועדו הקצבאות שלהם.

זאב פרבר: בלי שום שומן.

זאב פרבר: אין שם שום שומן, אין מה לגזול.

זאב פרבר: ולפי דעתי זה הפתרון המיידי.

זאב פרבר: פתרון יותר כולל שזה צריך לשנות את התפיסה של בתי משפט לענייני משפחה, לפי דעתי יש פה פרשנות מוטעית.

זאב פרבר: אבל פתרון מיידי לגבי נכים אפשר למצוא ברוח הזו.

שלומי מור: ראשית אני רוצה לעשות סדר ולהפריד בין שתי סיטואציות.

שלומי מור: סיטואציה אחת היא שאישה פועלת באופן עצמאי וגובה את המזונות באמצעות לשכת ההוצאה לפועל.

שלומי מור: בסיטואציה כזאת לביטוח הלאומי אין שיקול דעת, ואם הוטל עיקול על כל הקצבה של הנכה היא תעוקל במלואה.

שלומית אבינח: כי חוק ההוצאה לפועל מאפשר זאת.

שלומי מור: נכון מאוד, חוק ההוצאה לפועל בסעיף 303 לחוק הביטוח הלאומי מאפשרים זאת.

שלומי מור: הסיטואציה שכזאת מקום שלנכה לא נותרת קצבה כי כולה מעוקלת אכן הרשת הסוציאלית האחרונה היא חוק אבטחת הכנסה, שנותנת סכום נמוך יותר מקצבת נכות, אם זו קצבה מלאה, אבל משאירה קיום מינימלי שבו אי אפשר לגעת.

שלומי מור: זו סיטואציה אחת שלביטוח הלאומי אין שיקול דעת.

שלומי מור: סיטואציה שנייה היא שאישה מגיעה לביטוח לאומי, מבקשת שהוא ישלם עבורה את המזונות, על פי חוק המזונות.

שלומי מור: בסיטואציה כזאת אם הביטוח הלאומי משלם מזונות הוא אמור לגבות את המזונות לאחר מכן מהחייב או במקרה הזה מאוכלוסיית הנכים.

שלומי מור: הביטוח הלאומי, בנהלים פנימיים שלו מקזז סכומים נמוכים ביותר, אם בכלל.

שלומי מור: זאת אומרת הוא התחשב עד כמה שניתן היה בצרכי הנכים, עד כדי כך שמותירים בידיהם קצבה של נכה על פי הרכב המשפחה שלו.

שלומי מור: זאת אומרת שיש לי נכים במערכת שחייבים לביטוח הלאומי, והביטוח הלאומי זה קופת המדינה, זה לא הביטוח הלאומי, כי זה כספי אוצר.

שלומי מור: חייבים חצי מיליון שקל, אם על פי ההרכב המשפחתי שלהם הם זכאים לאלפיים מאתיים כקצבת יחיד לא נקזז להם.

שלומי מור: אם יש תוספת בגין ילדים אז אכן התוספת הזאת, אם היא כבר לא עברה לאישה שאכן מחזיקה בילדים, אותה ניתן יהיה לקזז.

שלומי מור: אבל את הקצבה על פי הרכב המשפחה של הנכה, ואני לא מדבר לעתים על הכנסות נוספות או פנסיה, מה שלא תמיד אנחנו לוקחים אותם בחשבון, יש disregard גם בסכומים נוספים שהם מקבלים, יוצא שהנכים, ככל שהביטוח הלאומי יכול לסייע להם, באמת בא ככל שניתן לקראתם, וכמעט ולא מקזז.

שלומי מור: לגבי איך נוצר החוב, זה מאוד פשוט, ברגע שהביטוח הלאומי, קופת המדינה משלמת לאישה מזונות, המדינה לא רוצה לשלם את המזונות ולהישאר עם החוב אצלה.

שלומי מור: חוק המזונות מחייב את הביטוח הלאומי לגבות.

שלומי מור: אז כשכל חודש, וצודקים החברים, בצד ההתחשבות ביכולת הבעל יש צרכי הילד, ומתחת לאלף ומאתיים שקל באמת לא פוסקים, לא משנה כמה מרוויח הבעל.

שלומי מור: ולכן נוצר חוב מדי חודש בחודשו.

שלומי מור: חלק מהחברים פה יודעים, שר המשפטים לשעבר, או לשעבר, חיים רמון, הקים ועדה לנושא בחינת מזונות ילדים במדינת ישראל.

שלומי מור: והוועדה הזאת שגם אני חבר בה באה ובוחנת באמת גם את הבעיות הספציפיות האלה, וגם האדון הופיע בפני הוועדה ואמר את דברו שם, בעצם שני האדונים.

שלומי מור: ואנחנו שם בוחנים מה ייעשה, בין היתר.

סופה לנדבר: כמה זמן אתם דנים?

שלומי מור: כבר שנה, וזה ייקח עוד זמן.

שלומי מור: אני יכול אפילו לומר שכרגע אנחנו עושים בדיקה כלכלית מאוד מעמיקה על ידי פרופסור לכלכלה, שבא ובודק במדינת ישראל מה העלות האמיתית של החזקת ילד, וזה אורך זמן.

שלומי מור: זו בדיקה מאוד מעמיקה.

סופה לנדבר: כן, אבל מה הם צריכים לעשות בינתיים?

שלומי מור: גבירתי, הפסיקה היא של בתי משפט או בתי דין רבניים או שרעיים.

שלומי מור: ולאחר מכן זה עובר ללשכת ההוצאה לפועל.

שלומי מור: ככל שזה נוגע לביטוח הלאומי ומה שהמחוקק קבע יש את קצבת אבטחת הכנסה שבזה לא פוגעים, וכאשר הדבר תלוי בביטוח הלאומי כמו שהסברתי אנחנו מותירים בידם לכל הפחות קצבת יחיד, שזה אלפיים מאתיים שקלים, לפעמים יותר על פי הרכב משפחתי.

סופה לנדבר: אני הבנתי הכל.

סופה לנדבר: תשמעו, החוק קבע, ואתם עומדים בחקיקה הזאת במסגרת החוק.

סופה לנדבר: אבל אני טוענת שחוץ מחקיקה וחוקים במדינת ישראל יש עוד חיים, שכנראה חקיקה זה בצד אחד וחיים זה בצד אחר.

סופה לנדבר: הרי כל חקיקה צריכה לשרת את בני האדם קודם כל.

סופה לנדבר: ואני חושבת שההיגיון אומר שאם בכל הקצבאות לא נוגעים איך זה קורה ואיך עד היום לא דנו ולא שינו את החקיקה הזאת שבקצבת נכות לא נוגעים.

סופה לנדבר: בגלל שבעצם אם בנאדם מקבל סל שירותים, בכספים או בשירותים, הוא מקבל אותם לצורך העניין כדי להיות, אז איך זה קורה?

שלומי מור: אני אסביר לגבירתי.

שלומי מור: המחוקק היה צריך לשקול את הזכויות של שתי קבוצות חלשות מאוד באוכלוסיה.

שלומי מור: מצד אחד קבוצת הנכים, אבל מצד שני אנחנו מדברים על ילדים קטנים, ולפעמים גם נשים שלזכותן נפסקו מזונות, שהם גם קבוצה מאוד חלשה באוכלוסיה.

שלומי מור: וכשעושים את מאזן האינטרסים האלה אז בעוד שנכה.

סופה לנדבר: מה אנחנו צריכים לעשות בחקיקה, מה אנחנו צריכים לשנות ולעשות בחקיקה?

שלומי מור: יכול להיות שיש מקום שהמדינה תתערב יותר כשמדובר במקרים באמת של נכים או של חייבים שאינם מסוגלים לשלם ולו מינימום של מזונות.

שלומי מור: אבל אני כבר אומר, זה מצריך גם משאבים וגם קביעה של כמה בדיוק מזונות צריך לשלם עבור כל ילד.

שלומי מור: ושוב, צריך לזכור, המחוקק קבע שההגנה היא כזאת שאם נכה חייב לבנק וחייב לנושים וחייב לכל מקום אחר אי אפשר לגעת לו בגימלה.

שלומי מור: אבל כשמדובר בילדים שלך, שאתה הבאת והם באחריותך הבלעדית, בעניין הזה אנחנו נעקל את הגמלאות שלך ונשאיר לך אבטחת הכנסה.

סופה לנדבר: אתה מבין, שבעצם הם הביאו ילדים כאשר הם היו בריאים, והמצב התדרדר.

סופה לנדבר: כל אחד מאיתנו יכול להיות שם, משהו צריכים לשנות.

שלומי מור: לכן גבירתי יש אבטחת הכנסה, הם לא נשארים חלילה חסרי כל.

אריה כהן: הוצאה לפועל זו סמכות מבצעת.

אריה כהן: זו לא הרשות השופטת.

אריה כהן: היא הרשות המבצעת, התפקיד שלה הוא למעשה לבצע את אותם פסקי הדין ולבצע אותם בהתאם לחוק ולתקנות.

אריה כהן: ולכן ברגע שנקבע למישהו פסק דין ונקבע לו פסק דין מזונות אז פותחים לו תיק בהוצאה לפועל, וזה כרגע לא משנה אם במסגרת ביטוח לאומי או במסגרת של האישה.

אריה כהן: התפקיד שלנו זה לאזן בין שני אינטרסים, בין אינטרס אחד של הנושה, שהוא באמת צריך לממש את פסק הדין שניתן, לבין האינטרס באמת גם אפשר להגיד של הציבור שלא יהפוך החייב באמת לנטל על הציבור ולא יהפוך גם נטל על החברה.

אריה כהן: זה למעשה התפקיד שלנו, לעשות את הכל במגבלות של החייב.

אריה כהן: אבל הוצאה לפועל, מה שהרבה אנשים לא מבינים, לא יכולה לבטל את פסק הדין.

אריה כהן: זה לא בסמכותו של ראש ההוצאה לפועל לבטל את פסק הדין.

אריה כהן: ברגע שנקבע פסק דין על סכום של מזונות שנקבע, כמו ששת אלפים שקל או ארבעת אלפים שקל או כל סכום שנקבע המקום היחידי שיכול לבטל זה אותו בית הדין שנתן את פסק הדין.

אריה כהן: התפקיד של ההוצאה לפועל, אני חוזר שוב, הוא לממשל את פסקי הדין, שוב אמרתי באותן המגבלות.

אריה כהן: בהוצאה לפועל למעשה יש את הסעיף 1 שמתייחס לנושא של מיטלטלין שלא ניתן לעקל, מיטלטלין של נכה, גם כאן למעט מגבלות מסויימות, ונושא של הקצבאות.

אריה כהן: בנושא של הקצבאות אנחנו פועלים לפי החוק.

אריה כהן: כאשר אני כן יכול לבוא ולהגיד שני דברים.

אריה כהן: אלף לא מעט אנשים, ואני מטפל בדי הרבה נכים שפונים אליי.

אריה כהן: אין לנו מידע לגבי הנכים כנכים מכיוון שאנחנו יודעים את החייב כחייב, אנחנו לא יודעים האם החייב, אין לו שום סימון אם הוא חייב כנכה או חייב עם מגבלה כלשהי אחרת.

אריה כהן: מבחינתנו הוא חייב.

אריה כהן: מה שכן, יש שתי אפשרויות.

אריה כהן: יש אפשרות אחת שהיא גם כן זכותו לבוא בפני ראש ההוצאה לפועל לדבר שנקרא חקירת יכולת.

אריה כהן: ולבוא ולהעיד על יכולתו הכלכלית.

אריה כהן: אדם יכול לבוא גם בתיק מזונות.

אריה כהן: אבל אדם לא יכול לבוא ברגע שזה מדובר על תשלום שוטף.

אריה כהן: זאת אומרת אם זה קרן שוטפת של מזונות כן.

אריה כהן: יש חוב מזונות שמחולק גם כן מחובות שהם לא חובות השוטפים, שזה חובות על סמך ההסכם ועל סמך זה גם נפתח תיק מזונות, שזה על סמך ההסכם שהיה ביניהם, הסכם ממון שנקבע ביניהם, ובהסכם ממון היה סכום כסף שהיה צריך לעשות, אם זה דירה או כל מיטלטלין או כל דבר אחר, ועל הדבר שם הוא יכול לבוא ולטעון את הטענות.

אריה כהן: הוא לא יכול לבוא ולטעון את הטענות על הקרן מזונות השוטף שלו, החודשי שפה אמרתי אך ורק יכול לעשות את זה בבית משפט בפסק דין.

אריה כהן: אני כן יכול להגיד, שלא מעט מקרים שבהם מעבירים גם לביטוח לאומי את הנושא של הקצבאות, מעיר והרבה פעמים מחזיר ביטוח לאומי בחזרה לראש ההוצאה לפועל על גבי העיקול, מחזיר לו שים לב, לידיעתך זה קצבה כך וכך, ואם זה לא מותרת על פי החוק הוא מעיר, ואם לא הוא מוסיף לו את ההערה גם כן שים לב שמדובר בקיצבה שניתנת או לא ניתנת לעיקול.

סופה לנדבר: יש לי שאלה לביטוח לאומי, לכמה נכים גרושים עיקל המוסד לביטוח לאומי את הקצבאות.

גב' וסרשטיין: כארבעת אלפים ארבע מאות אנשים, נכים וגברים שחייבים במזונות.

זאב פרבר: רק תיקון אחד למה שאמר נציג ההוצאה לפועל, אין חקירת יכולת בתיק מזונות.

זאב פרבר: בחוב תיק מזונות, אם הוא הצטבר, אפשר לבקש מראש ההוצאה לפועל להפנות אותך לבית המשפט, על מנת שבית המשפט יחלק את החוב שהצטבר לתשלומים.

זאב פרבר: החוב השוטף יישאר.

סופה לנדבר: אני רוצה להבין ממשרד המשפטים, מה עושים עם המקרים האלה?

שי סומך: קודם כל אני רפרנט ביטוח לאומי, אני לא רפרנט דיני משפחה.

שי סומך: כמו שאת מבינה יש כאן בעיה בדיני משפחה, ויש את אותה ועדה שאני לא חבר בה אלא שלומי חבר בה, והוא אפילו יכול למסור מידע יותר מהימן על מה שקורה שם.

שי סומך: הבעיה היא באמת מאוד מורכבת.

שי סומך: דיני המשפחה בישראל הם מורכבים, והשינוי שלהם הוא גם מורכב.

סופה לנדבר: אני מבינה שהכל מורכב, אבל מה לעשות עם האנשים האלה, נכון שיש להם משפחה והתחייבות כלפי הילדים וזה חובה, ואני חושבת שהם ציינו כאן שהם בעצם חייבים לילדים.

סופה לנדבר: אבל משהו צריכים לעשות רבותיי במצב הזה.

שי סומך: תראי, אם תהיה הצעת חוק אנחנו נבחן אותה.

שי סומך: לי כרגע אין פתרונות קסם בתחום הביטוח הלאומי.

שי סומך: גם אני מבין שלביטוח הלאומי אין פתרון קסם.

שי סומך: כל צעד בכיוון כזה הוא גם יש לו השפעה לגבי האוכלוסיה השנייה.

שי סומך: אין לי פתרונות.

שי סומך: אנחנו נבחן כל הצעת חוק, אני באמת מבין את הקושי של המצב.

שי סומך: הגעתי לישיבה כדי להבין ואני מאוד מזדהה עם הבעיות שעולות כאן, ונבחן כל הצעה.

רז משגב: האבות הגרושים היום מופלים בישראל בכלל, ותת קבוצות בהם, כמו קבוצת הנכים, מופלית עוד יותר לרעה.

רז משגב: מופלית כפל כפליים.

רז משגב: אלף בעניין הפסיקה.

רז משגב: הרבה פעמים אנחנו נתקלים במצב ששופטים פוסקים מזונות גם לאנשים שההכנסה שלהם נמוכה מעבר להכנסה, כדי שאנשים יוכלו לפנות לביטוח לאומי ולקבל את המזונות מחוק הביטוח הלאומי, מקרים שקורים הרבה, והיה לפני כשנה השופט בן ציון גרינברגר התייחס לזה בפסק דין מאוד מפורט.

רז משגב: יש מקרים רבים שנשים, גם של הנכים ובכלל, מרוויחות סכומים גבוהים מאוד, אבל הם פטורות מהשתתפות בתשלום דמי המזונות בגלל יישום לקוי של הדין העברי שמפורש באופן לא נכון על ידי בתי המשפט האזרחיים.

סופה לנדבר: מה זאת אומרת?

סופה לנדבר: אבל היא מגדלת את הילדים, היא נשארה עם הילדים.

סופה לנדבר: אז ממה היא פטורה?

רז משגב: אם האישה למשל מרוויחה עשרים אלף שקל לחודש, ויש נשים כאלה, והבעל מרוויח חמשת אלפים שקל לחודש, או שהוא נכה ומקבל קצבה, היא לא משתתפת במזונות הילדים בכלל, היא פטורה, ומהאב ידרשו ויגבו ויחייבו במלוא המזונות.

רז משגב: כתוצאה מההליך הזה, שהוא שגוי, זה היה נכון לפעם, לתקופה של ימי המקרא, לא מתייחסים לחלוטין להכנסת האישה, זה בצד של קביעת גובה המזונות.

רז משגב: בצד של גבייתם של המזונות יש שני כשלים עיקריים, גם בבתי משפט לענייני משפחה, כי סעיף 74 לחוק ההוצאה לפועל אינו מאפשר חקירת יכולת לחייב מזונות כאשר גובה המזונות נקבע על סמך כושר ההשתכרות של האדם לפני הגירושים.

רז משגב: שינויים שחלו לאחר מכן לא נלקחים בחשבון.

רז משגב: והפרקטיקה מלמדת, ועל כך גם הוגשו תלונות רבות, ונציבת קבילות השופטים גם התייחסה לזה בדו"חות שלה, שתביעות של אבות להפחתת מזונות כתוצאה משינויי נסיבות לא נידונות או נמרחות ונגררות על פני שנים רבות.

רז משגב: וארבע, חמש שנים זה זמן סביר להתנהלות של תיק כזה.

רז משגב: בזמן הזה עומד האב חסר אונים.

רז משגב: אחת התוצאות הקשות שאנחנו רואים, וגבירתי שאלה קודם מה קורה, אז לפי מה שאנחנו יודעים למעלה משלוש מאות אבות גרושים מתאבדים כל שנה כתוצאה מהמצב הזה.

סופה לנדבר: על סמך מה אתה אומר את זה?

רז משגב: על סמך ניתוח של נתוני משרד הבריאות בדו"ח האובדנות שלהם, אני אעביר את זה לגבירתי אם היא מעוניינת.

סופה לנדבר: מה אתה חושב שצריכים לעשות עכשיו?

רז משגב: קודם כל צריך לבטל את סעיף 74 לחוק ההוצאה לפועל, כדי שחייב מזונות ייחשב כחייב רגיל.

רז משגב: זאת אומרת אם הוא מובא בפני ההוצאה לפועל תיעשה לו חקירת יכולת.

רז משגב: כי כמו שאמרתי קודם המזונות נקבעו על סמך השתכרות העבר, ואנחנו נמצאים היום.

רז משגב: דבר שני, להנחות את רשמי ההוצאה לפועל להפעיל שיקול דעת נוסף גם לפי החוק כיום, בסעיף 74, עד שינוי החוק.

רז משגב: נכון להיום בסעיף 74 יש סעיף קטן ד שמאפשר לרשם שיקול דעת.

רז משגב: אבל הרשמים לא עושים בסעיף הזה שימוש לעולם, כשזה קשור למזונות.

רז משגב: יש שם אפשרות, הם לא מפעילים את שיקול הדעת, ובאופן גורף הם אומרים לחייבי מזונות אותנו זה לא מעניין, יש לך את היכולת לפנות לבית המשפט לבקש הקטנת מזונות, אבל יש פה מלכוד, כי בית המשפט גורר את ההליכים ובינתיים אנחנו מגיעים למצבים קשים.

רז משגב: מבחינת עשייה לתקן בכל החקיקה את המקום שבו מאפשרים לקחת מהנכים את הקצבאות שלהם בגין חוב מזונות, לבטל את האפשרות הזו.

רז משגב: דבר שני, לבטל את סעיף 74 לחוק ההוצאה לפועל ולהפוך את חייב המזונות לבעל זכויות שוות לכל חייב אחר, כי גם בנושא הזה חייב מזונות מופלה לרעה, כאשר בהרבה מאוד מקרים הוא מגיע לסיטואציה הזו שלא מרצונו.

רז משגב: בשנים האחרונות נעשה לצערי איזשהו מסע של דמוניזציה, נגד האבות הגרושים בכל מה שקשור למזונות, ולכן גם קמה ועדת שיפמן, ובאים ואומרים שזה שהאב הגרוש לא משלם מזונות הוא לא בסדר.

רז משגב: לא בודקים למה הוא לא יכול לשלם את זה, מדוע הוא נקלע למצב הזה.

רז משגב: ואני יכול לומר כאן גם שכשמבקשים בהוצאה לפועל לפעול לפי סעיף 69 ה ו- ד., זאת אומרת לבקש מראש ההוצאה לפועל לפנות חזרה לבית המשפט לענייני משפחה על מנת שיחלק את חוב העבר, רוב הבקשות לא נענות ונמרחות ולוקח חודשים ושנים עד שראש ההוצאה לפועל נותן החלטה בעניין, ובמקביל הוא מוציא פקודות מאסר נגד החייבים.

רז משגב: אני לוקח את הקיצון.

רז משגב: שלא לדבר על זה שמעקלים את כל ההכנסות, אם מדובר בנכים, את כל הקצבאות שאפשר לעקל.

רז משגב: לבקשתך, כן מכניסים, ושאלתי בלשכה, מחזיקה את הכמות הגדולה של תיקי מזונות, כן נותנים כמו שאמרתי לכם לבצע חקירה, אלף במסגרת פקודת מעצר כשהוא מגיע, החייב, הרי עושים לו חקירת יכולת וגם מורידים להם, אני יכול להראות לך החלטות של ראשי הוצאה לפועל שבהם הורידו להם את החובות.

רז משגב: נתנו להם את האפשרות לעשות את זה בתשלומים, לא על חוב המזונות השוטף, על חובות שיש להם על כל הדברים, שיש להם חובות נוספים, מעבר לזה שנפתח התיק מזונות, לא על הקרן השוטפת, וגם במסגרת מאסר כשמגיעים, עושים להם חקירת יכולת, ואני יכול להראות לך, אני יכול להביא לך דוגמאות שבמסגרת הפקודות מאסר שהאישה מבקשת, לא ביטוח לאומי, עושים לו חקירת יכולת שמביאים אותו במסגרת צו מאסר, וגם שם קובעים לו, ואני יכול לתת הרבה מאוד דוגמאות שעושים את זה.

סופה לנדבר: יכול להיות שאתה צריך לתת הנחייה בגלל שבעצם לא בכל המקרים עושים את הדבר.

רז משגב: הנקודה היחידה שבה מעמידים חייב מזונות לחקירת יכולת או המצב היחיד זה כאשר הביטוח לאומי תובע או פותח תיק הוצאה לפועל כנגד החייב לגבי החוב כנגד ביטוח לאומי.

רז משגב: רק אז במקרה הזה בעקבות הלכת בר-נוי, פסק דין של העליון, נעשית חקירת יכולת לחייב.

רז משגב: בכל שאר המקרים לא נעשית חקירת יכולת.

רז משגב: אני רק אחזור על דבר אחד שאמרתי כשיצאת, ואני חושב שכדאי שתיקח אותו לתשומת לב.

רז משגב: למרות שצריך לדעתי לבטל את סעיף 74 לחוק ההוצאה לפועל, כי הוא בלתי חוקתי, וצריך להציב את חייבי המזונות באותו מעמד כמו חייב רגיל, דהיינו לערוך להם חקירת יכולת אוטומטית, בסעיף 74.ד יש לראש ההוצאה לפועל שיקול דעת מסויים לקחת החלטה, להקל על החייב.

רז משגב: הרשמים וראשי ההוצאה לפועל לא עושים שימוש בסעיף הזה, ואני אומר לך את זה מניסיון כי אני הנחיתי אנשים רבים, שפנו אלי עם הצרה הזו, תפנו לראש ההוצאה לפועל, תגידו לו תפעל לפי סמכותך בהתאם לסעיף 74.

רז משגב: לא התייחסו לזה.

רז משגב: חייב מזונות מגיע, אומרים לו או שתשתם או שתשב.

רז משגב: ולא משנה אם הוא נכה או לא נכה.

גב' וסרשטיין: אולי רק דבר אחד מבחינת הפתרונות לעתיד.

גב' וסרשטיין: לגבי רכב וניידות יש איסור על עיקול.

גב' וסרשטיין: עכשיו אני לא מדברת על קצבה למחייה שצריך לשם האיזון לשמוע גם את הנשים שגם להם יש ודאי סיפורים רבים.

גב' וסרשטיין: יחד עם זה יש לנו שתי קצבאות ייעודיות, שהם הקצבה לשירותים מיוחדים וקצבת הניידות.

גב' וסרשטיין: נדמה לי שאם מרחיבים את הדיון ומביאים אנשים שמומחים בנושא מזונות צריך לשקול האם ראוי שהקצבאות האלה גם הם תהיינה נתונות לאותה יכולת לעקל בלי שיקול דעת.

גב' וסרשטיין: לפחות לשים מישהו שישקול, כי קצבה לשירותים מיוחדים היא קצבה שנועדה לטפל בנכה עצמו.

גב' וסרשטיין: היא לא למחייה.

גב' וסרשטיין: במחייה אני באמת חושבת שצריך לשמוע את הצד השני.

גב' וסרשטיין: אבל קצבה לשירותים מיוחדים היא לטיפול יומיומי ואותו הדבר קצבת הניידות.

גב' וסרשטיין: בעניין הזה לדעתי צריך לכנס דיון, עם האיזונים המתאימים, אבל להחריג אותם.

דליה יוגב: אני חושבת שצריך להסתכל גם על המזונות הנמוכים.

דליה יוגב: סך הכל הגמלה שלנו בממוצע היא אלף ארבע מאות שישים שקל.

דליה יוגב: שלושים ושמונה אחוז מהם לא מסתפקות במה שיש להם ופונות להשלמה לאבטחת הכנסה.

דליה יוגב: אז באמת צריך לבדוק את שני המרכיבים.

דליה יוגב: הילדים והבעל הנכה.

שלומי מור: אני לא בטוח שזה הובן עד הסוף.

שלומי מור: אלף ארבע מאות שקל זו הגמלה הממוצעת במזונות שהביטוח הלאומי משלם לאישה וילדים.

שלומי מור: שליש מכל הנשים שמקבלות מזונות מהביטוח הלאומי מצבם הכלכלי כל כך גרוע שהם עוד מקבלות אבטחת הכנסה.

שלומי מור: זאת אומרת שאנחנו בעצמנו מדברים על אוכלוסיה מאוד חלשה.

שלומי מור: זו הנקודה.

יניב רונן: אלה שתי אוכלוסיות חלשות ומנגחים אותם אלה באלה?

יניב רונן: זה התוצאה.

זאב פרבר: כי האישה בוחרת לא לעבוד, להתקיים על מזונות שהיא מקבלת עבור ילד, בפועל הרבה נשים מתקיימות על סכום המזונות האלה.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להיכנס לזה, אישה זכותה לבחור מה שהיא רוצה, בכל זאת אמרו כאן ונאמר כאן שהצד השני אנחנו לא הזמנו אבל אנחנו מבינים שגם לצד השני יש לא מעט טענות.

סופה לנדבר: ואתם בדיוק יודעים, כאשר מתחתנים לוקחים את האחריות.

סופה לנדבר: לוקחים אחריות לטוב ולרע.

סופה לנדבר: ובגלל זה גם חובה לדאוג לילדים.

סופה לנדבר: וזה לא כל כך פשוט להגיד היום התגרשנו, הפכנו להיות נכים ומדינה צריכה לדאוג לילדים שלנו.

סופה לנדבר: זה לא כל כך פשוט.

סופה לנדבר: יחד עם זאת אני חושבת שיש כמה דברים שכן צריכים לשנות בחקיקה.

סופה לנדבר: את אמרת נכון, שירותים מיוחדים אסור לגעת בהם, ניידות וכל הדברים האלה.

סופה לנדבר: העסק הוא לא כל כך פשוט, וזה ייקח זמן כדי לשנות בגלל שצריכים לשנות חקיקה.

סופה לנדבר: צריכים לשנות את הסעיף בחוק ביטוח לאומי שלא יהיה אפשר לעקל קצבאות של נכים.

סופה לנדבר: אני חושבת שגם צריכים לשנות חוק הוצאה לפועל, כך שלא יוכלו לעקל קצבאות נכים לתשלום מזונות.

סופה לנדבר: על כך אנחנו נפעל כדי לעשות שינוי בחקיקה הקיימת ואני מההוצאה לפועל מבקשת לתת הוראות או הסבר שיפעילו את השיקול דעת כלפי אותם אנשים שהחוק מאפשר בעצם.

סופה לנדבר: בגלל שאם זה נכה זה מאוד קשה בגלל שהאנשים מתדרדרים לרחוב ולא לזה אנחנו מצפים.

סופה לנדבר: בכל זאת אנשים נמצאים במצב מאוד לא פשוט, ואני לא חושבת שמדינת ישראל רוצה למצוא גם את הילדים, וכמובן גם את הנכים, בגלל שכולנו יודעים שסכומי הכסף של אלף מאתיים או כמה שאתם מקבלים אבטחת הכנסה, מהסכום הזה כמעט בלתי אפשרי להיות שבוע במדינת ישראל.

סופה לנדבר: רבותיי, תודה שבאתם, אנחנו נשקול איך אנחנו משנים את החקיקה ואנחנו גם נבקש מהנכים תפעילו כאן את הלובי של הנכים, שהוא חזק, כדי שיחתמו על החקיקה הזאת או שינוי החוק הזה כמה שיותר חברי כנסת כדי שאנחנו נוכל לבקש פטור מחובת הנחה, בגלל שהמצב של אנשים מאוד לא פשוט.

סופה לנדבר: תודה רבה לכם, ותודה שבאתם.