ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 579, 2007-12-10 10:00

סטס מיסז'ניקוב: בוקר טוב.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו דנים היום שוב בנושא של תקציב משרד התמ"ת, לעניות דעתי אחד המשרדים החשובים ביותר שיש היום.

סטס מיסז'ניקוב: לכן אנחנו מייחדים שוב דיון בוועדת הכספים בנושא הזה.

סטס מיסז'ניקוב: השר יצטרף אלינו בהמשך.

סטס מיסז'ניקוב: נמצא אתנו המנכ"ל, גבי מימון, וכל צוות משרדו.

גבריאל מימון: בוקר טוב.

גבריאל מימון: מכיוון שהצגנו לפני כחודש את עיקרי הפעילות של משרד התמ"ת ב-2007 ואת התוכניות ל-2008, אני רוצה הפעם להתמקד בכמה נושאים שלדעתי הם חשובים מאוד ומשמעותיים מאוד.

גבריאל מימון: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שנוכל, גם באמצעותכם, לזמן דיון מיוחד שאתייחס לחלקים ממנו מדוח ועדת מקוב, שסיימה את עבודתה והגישה את ההמלצות לשר.

גבריאל מימון: השר אימץ אותן וכרגע צוות של המשרד מול צוות של אגף התקציבים עובד על אפשרות של הצעה משותפת.

גבריאל מימון: אני מזכיר לכולנו, תקציב המדען הראשי להשקעה בתחום המחקר והפיתוח בשנים 2000-2003 הסתכם בממוצע של 1.8 מיליארד שקלים בשנה.

גבריאל מימון: בשנים 2004-2007 הממוצע ירד ל-1.25 מיליארד שקלים בשנה.

גבריאל מימון: המשמעות היא ירידה בהיקף של 600 מיליון שקלים לשנה בהשקעה במחקר ופיתוח.

גבריאל מימון: נכון, למרות הירידה הזאת בשנת 2007 מדינת ישראל נחשבת למדינה המובילה בעולם בהוצאה למחקר ופיתוח אזרחי כאחוז מהתמ"ת.

גבריאל מימון: היום משהו כמו 4.4% או 4.5%.

גבריאל מימון: אבל אנחנו שוכחים שגם בעולם קורה משהו בתחום הזה, וקצב ההשקעות ושיעור ההשקעות גדל.

חיים אורון: מה שאמרת עכשיו זה הוצאות הפיתוח בתוך המפעלים?

גבריאל מימון: הוצאות הפיתוח האזרחי של הסקטור העסקי והסקטור הממשלתי.

גבריאל מימון: כדי שנסבר את האוזן, בשנת 2007, לדוגמה, הסתכמו ההשקעות הכוללות במחקר ופיתוח אזרחי ב-25 מיליארד שקלים.

גבריאל מימון: מתוכם תקציב המדען הראשי הוא 1.25 מיליארד.

גבריאל מימון: המשמעות היא, שחלקה של הממשלה בתמיכה הממשלתית בהיי-טק הוא 5% מכלל ההשקעה במחקר ופיתוח.

סטס מיסז'ניקוב: השר הצטרף אלינו.

סטס מיסז'ניקוב: פתחתי ואמרתי שהמשרד הזה הוא אחד החשובים ביותר שיש, לכן אנחנו מקדישים דיון נוסף, אחרי חודש וחצי שדיברנו על המשרד הזה, כדי ללבן דברים ולראות איך אנחנו יכולים לעזור למשרד, איך המשרד יכול להיעזר בנו.

סטס מיסז'ניקוב: המנכ"ל התחיל את הסקירה בנושא מחקר ופיתוח.

בשעה 11: ראובן ריבלין:

אליהו ישי: אתה לא רוצה לשמוע את המשך הסקירה?

חיים אורון: בואו נתחלף.

חיים אורון: אנחנו ניתן את הסקירה שלכם, ואתם תענו לנו בתור ממשלה.

חיים אורון: אנחנו נגיד מה שאתה רוצה, ואתה תענה לנו כאילו שאתה הממשלה.

ראובן ריבלין: המשרד שלך הוא על השולחן הזה הרבה יותר מאשר הוא על שולחן הממשלה.

ראובן ריבלין: אנחנו מכירים כמעט כל תג ותג בענייני המשרד.

ראובן ריבלין: הבוקר שאל אותי מנכ"ל משרדך למה אנחנו מזמינים אתכם כל כך הרבה, האם אנחנו כל כך אוהבים אתכם.

שי חרמש: התשובה היא כן.

ראובן ריבלין: יש לנו שאלות, ואנחנו רוצים לדעת אם אתה רוצה שנעזור לך בתקציב.

חיים אורון: אני מכיר את גבי הרבה שנים.

חיים אורון: אני לא מאמין שהוא שינה את עמדתו מאז.

חיים אורון: הוא רוצה מיליארד ו-656 מיליון.

חיים אורון: הוא גם מפרט כמה הוא רוצה לכל דבר.

סטס מיסז'ניקוב: יש דברים פנימיים.

סטס מיסז'ניקוב: לי למשל יש בעיה מסוימת בתחום עסקים קטנים.

סטס מיסז'ניקוב: אולי לאמנון יש בעיה בתחום ההכשרה המקצועית שנסגרת.

סטס מיסז'ניקוב: לכן אני מציע שנלבן דברים כל עוד השר פה.

אליהו ישי: אני מעריך מאוד את הוועדה ואת חברי הוועדה, שהם עושים עבודה מצוינת, בקיאים בנבכי התקציב, ובפרט בתמ"ת.

אליהו ישי: אני ער ומקבל עדכונים ודיווחים על הנעשה בתוך הוועדה בכל מה שקשור לתקציבי התמ"ת, ואני רוצה להודות לכל החברים.

אליהו ישי: אני יודע שבתקציבי התמ"ת אין אופוזיציה וקואליציה, זה דבר מאוד מיוחד.

אליהו ישי: גם בהעברות התקציבים, גם במאבקים, בתיאום אתנו ושלא בתיאום אתנו מול האוצר.

אליהו ישי: אם זה יושב-ראש הוועדה בדברים שחשובים לו ואם זה חברים בתחומים נוספים אחרים.

אליהו ישי: אני מלא הערכה לשיתוף הפעולה ולעבודה הטובה.

אליהו ישי: אני מאמין שבעזרת ה' בסופו של דבר אפשר יהיה להשיג יותר ויותר תועלת לכיוון הדברים החשובים שהמשרד מתעסק בהם.

אליהו ישי: אין שר שלא בא לפה ומקטר על מעללי האוצר ועל הקיצוצים שהאוצר עושה ועל המאבקים.

אליהו ישי: אני חייב לומר שהאוצר עובד בשיתוף פעולה מאוד מעניין ויוצא דופן אתנו.

אליהו ישי: אני יכול לומר את זה, משום שאני הייתי במשרדים אחרים וראיתי את סוגי המאבק.

אליהו ישי: האוצר די קשוב ודי פתוח.

אליהו ישי: אני חושב שמשרד התמ"ת הוא המשרד היחידי שקיבל תוספות תקציב, הן למדען הראשי והן למרכז ההשקעות, שהמאבק שם עוד לא הסתיים.

אליהו ישי: לגבי מרכז ההשקעות, כמו שאתם יודעים, חבר הכנסת אפללו מנהל מאבק כבר הרבה שנים, וגם לו מגיעה מילה טובה.

אליהו ישי: אני מקווה מאוד שבקרוב נוכל להתבשר גם שם בתוספת יפה בהשוואה לשנים עברו.

חיים אורון: מאריכים את החוק?

אליהו ישי: התוכנית היא להאריך את החוק.

אליהו ישי: לגבי שינוי החוק, תהיה תוספת תקציב.

חיים אורון: מה קורה עד ה-31 בדצמבר?

אליהו ישי: עד אז יהיה כבר חוק חדש.

חיים אורון: החוק פוקע.

אליהו ישי: כרגע יש ויכוח עם האוצר על גובה תקציב התוספת.

אליהו ישי: מצד שני, על החוק עצמו, מרכז ההשקעות רוצים את זה באופן שונה.

אליהו ישי: למשל, הנטייה שלהם לתת לתעסוקה יותר.

אליהו ישי: יש ויכוח גדול מאוד עם האוצר.

אליהו ישי: החוק כרגע יוארך, אבל אנחנו לא יכולים לעמוד מול חוק כל כך רציני בתוך ימים ספורים.

אליהו ישי: לכן לצד הדיונים ושינויי החקיקה תהיה אורכה לחוק.

חיים אורון: לשנה, לשנתיים?

גבריאל מימון: אנחנו מעריכים שהחוק יוארך על מסלוליו הקיימים, ויש לנו יותר מאינדיקציות להאריך, כמובן בסיוע שלכם, שהיקף התקציב שיועד למענקים יגדל.

חיים אורון: אני מקשיב טוב למה שאתם עונים, אבל אתם לא עונים לשאלה העיקרית.

חיים אורון: החוק פוקע ב-31 בדצמבר.

חיים אורון: האם הוא מוארך לשלושה חודשים, לשנה, לשנתיים?

אליהו ישי: אין כרגע סיכום עם האוצר לכמה זמן זה יוארך.

סטס מיסז'ניקוב: אם החוק יוארך, מה רף המינימום שיהיה במרכז ההשקעות?

סטס מיסז'ניקוב: אם יש חוק, צריך להיות גם תקציב לחוק.

ראובן ריבלין: אין חוק בלי תקציב.

ראובן ריבלין: חוק בלי תקציב זה בית החולים באשדוד.

גבריאל מימון: בשנת 2007 תקציב מרכז ההשקעות עמד על 300 מיליון שקלים, וזה היה מחולק כך ש-150 מיליון שקלים הוקצו לטובת מסלול תעסוקה.

גבריאל מימון: אני יכול לבשר כאן שהם מומשו במלואם ויצרו אלפי מקומות תעסוקה, גם במגזר הערבי, גם במגזר החרדי וגם במגזר הכללי.

גבריאל מימון: 150 מיליון השקלים האחרים הם מסלול מענקים.

גבריאל מימון: 50 מיליון מתוך 150 מיליון השקלים נבעו כתוצאה מתוכנית הצפון כתוספת מיוחדת.

חיים אורון: 60-70 ל"אינטל", אז לא נשאר כלום.

אליהו ישי: נכון.

שי חרמש: כמה אתה חייב?

גבריאל מימון: ברגע שאתה מתחייב, ההרשאה להתחייב אמורה לסגור את כל ההתחייבות.

גבריאל מימון: אבל יש התחייבות על התייקרויות, שיורדת עד 50-60 מיליון בערך.

אליהו ישי: מרכז ההשקעות במתכונת הקיימת, בבסיס התקציב שלו, הוא לא קיים.

אליהו ישי: אם לא ייתנו תוספת מכובדת, ראויה, לתיקון בהמשך, אז אין מרכז השקעות.

אליהו ישי: זה לא סוד.

אליהו ישי: אני מתחיל להבין שהאוצר מבין את זה.

ראובן ריבלין: למשרד האוצר יש תפיסה אחרת לחלוטין.

ראובן ריבלין: הוא חושב שצריך לבטל את זה.

ראובן ריבלין: הוא רוצה להעביר את מרכז ההשקעות לאוצר, במסגרת המיסוי וכל מיני דברים כאלה.

אליהו ישי: דבר שני שהוא חשוב בעיני זה המדען הראשי, שגם שם יש תוספת, אבל לא מספיקה.

אליהו ישי: כשהמנכ"ל מדבר על 1.662 מיליארד, הוא לא זורק מספר כדי לעשות משא-ומתן פוליטי.

אליהו ישי: הוא אומר מה הוא רוצה, ויש לו תוכניות ברורות על כל דבר ודבר.

אליהו ישי: כולנו ריאליים שזה לא סכום שהוא לא יקבל, אבל הוא חייב להציג תוכנית מסודרת ומדויקת על כל הסעיפים ותוכנית עבודה לכל דבר ודבר.

אליהו ישי: אם יהיה פחות כסף, התוכניות משתנות בהתאם אבל מותאמות לתקציב.

אליהו ישי: בעניין המדען הראשי כל מילה מיותרת.

אליהו ישי: העוצמה של ההון האנושי שלנו בהשוואה למדינות אחרות בעולם, היכולות שלנו הן כל כך גבוהות, ואנחנו יכולים לעשות מכפלות של מאות אחוזים על כל שקל שמכניסים למדען הראשי.

אליהו ישי: גם את זה האוצר יודע, אבל בגלל אילוצי תקציב גם שם הוא פגע.

אליהו ישי: עכשיו יש תוספת בחזרה למדען הראשי.

אליהו ישי: זה מסוג הדברים של ביצת זהב, ככל שתתקצב אותו אתה יכול לייעל בפנים.

אליהו ישי: אני תמיד בעד התייעלות.

אליהו ישי: אפשר לייעל יותר ויותר, אבל תמיד נקבל תשואה שלא מקבלים אותה בשום מקום.

אליהו ישי: הנושא השני הוא התעשייה המסורתית.

אליהו ישי: כולנו ידענו לדבר על זה הרבה שנים, אבל בפועל הדגל הזה לא הורם כמעט אף פעם.

אליהו ישי: שוב אנחנו מתחילים לפגר מול מדינות מתפתחות.

אליהו ישי: אם תרצו נתונים, המצגת לפניכם.

אליהו ישי: אם לא תהיה תזוזה משמעותית, ולא מתוך תקציבי המדען הראשי הקיימים, יש בעיה.

אליהו ישי: אפשר לעשות קצת סדרי עדיפויות ומעט להסיט, אבל אם אנחנו רוצים לרומם את התעשיות המסורתיות צריך תוספת תקציב.

אליהו ישי: היתה ועדה של ישראל מקוב.

אליהו ישי: אני מציע להזמין אותו לפה להציג את ההמלצות שלו.

אליהו ישי: ישראל עשה עבודה יוצאת מן הכלל.

אליהו ישי: כל חברי הוועדה היו חברים מכובדים ועשו עבודה מצוינת.

אליהו ישי: מגיע לו הרבה תודה והערכה על מה שהוא עשה.

אליהו ישי: דבר נוסף הוא הכשרה מקצועית.

אליהו ישי: גם זה דבר נורא שקרה בשנים האחרונות.

אליהו ישי: אני זוכר את זה עוד מהגלגול הקודם כשר העבודה והרווחה, עם תקציבי עתק.

אליהו ישי: עשינו שם דברים אדירים, ואפשר לבחון לאן הכסף הלך ואיזה דברים גדולים עשינו, כגון הסבה מקצועית, הנדסאים.

אליהו ישי: אלישע ינאי יכול לספר לכם, הוא היה שותף למהפכה שהיתה בשנת 1998, הכשרה של כ-6,000 הנדסאים מחבר העמים.

אליהו ישי: גם לציבור החרדי היתה עבודה מרתקת.

אליהו ישי: לצערי הרב עכשיו היא דעכה וכמעט ונעלמה.

אליהו ישי: היום אנחנו מנסים להחיות אותה, ויש תוספת תקציב אבל עדיין לא משמעותית.

אליהו ישי: אנחנו מתמקדים גם באוכלוסיות המיוחדות, חרדים ומגזר המיעוטים.

אליהו ישי: בציבור החרדי ובציבור הלא-יהודי יש דברים מרתקים.

אליהו ישי: תמיד אמרו שחרדים לא רוצים לעבוד, ורואים שזה לא נכון.

אליהו ישי: כשאתה מתאים להם את העבודה לאופי ולסגנון התרבות שלהם, רואים עולם אחר לגמרי.

אליהו ישי: מרכזי היי-טק מורמים בביתר, באלעד, בקריית-ספר ועוד היד נטויה.

אליהו ישי: אני יכול להכניס אלפי עובדים חרדים למעגל עבודה במרכזי היי-טק בריכוזים חרדים וגם בריכוזים מעורבים.

אליהו ישי: יש כשל שוק פה.

אליהו ישי: הציבור החרדי לא טופל כפי שצריך היה להיות מטופל, ואם אנחנו רוצים לשלב אותו במעגל העבודה צריך להתמודד את זה וצריך לתקצב בהתאם.

אליהו ישי: על זה יש לי ויכוח עם משרד המשפטים.

אליהו ישי: האוצר דווקא מאוד פתוח בעניין הזה.

אליהו ישי: בנושא הכשרה מקצועית אנחנו עדיין רחוקים מלומר שאנחנו חוזרים לממדים הראויים.

אמנון כהן: כמה הכשרות יש היום?

אמנון כהן: אמרו שסוגרים כמה מרכזים.

גבריאל מימון: האוצר מעביר סגירה של שלושה מרכזים.

אליהו ישי: האוצר מעביר סגירה במשך 12 שנים.

אליהו ישי: כשהייתי שר עבודה ורווחה זה גם היה על השולחן.

ראובן ריבלין: הוא פתר את עניין השוויוניות?

אליהו ישי: הוא אמר כרגע לקחת את זה בריכוזים חרדים וביישובים של אזורי פיתוח.

אליהו ישי: הוא מצא פתרון יצירתי.

ראובן ריבלין: ריכוזים חרדים באזורי פיתוח, זה מה שהוא עשה.

אליהו ישי: אזורי עדיפות.

אליהו ישי: אם רוצים להכניס את האוכלוסייה החרדית למעגל העבודה, ולהפסיק לתקוף כל הזמן ולומר שהם לא רוצים לעבוד, אז חיפה היום נמצאת באזור עדיפות.

אליהו ישי: אבל אם לא, אז כל האזור החרדי שם לא היה נכנס לעבודה.

אליהו ישי: אבל בגדול אם אנחנו באמת רוצים לשלב אותם, שיפסיקו לתקוף אותם שהם לא עובדים ושהם פרזיטים ולא רוצים לעבוד.

אליהו ישי: זה לא נכון.

אליהו ישי: כשהקימו להם את מקומות העבודה כמו בקריית-ספר ובביתר, אתה רואה שזה הולך ומתפתח והתעשיינים באים בשמחה רבה, במקום ללכת להודו.

אליהו ישי: אני פוגש אותם והם מתחננים שנעשה את זה פה.

ראובן ריבלין: בעיקר נשים.

אליהו ישי: גם וגם, תתפלא לשמוע.

ראובן ריבלין: נשים יכולות לעבוד מהבית עם מחשב.

אליהו ישי: הם באים היום למרכז התעשייה.

אליהו ישי: העליתי להם רעיון שיעשו למטה מעון, יבואו עם הילדים למעון, יעלו למעלה לעבודה ובשעה 16:00 ייקחו את הילדים ויחזרו הביתה.

אליהו ישי: זה קיים בכל מיני מקומות בעולם.

ראובן ריבלין: כל המזרח הרחוק עובד כך.

יעקב ליצמן: יש חברה היום במשרד הבריאות שקיבלה את כל הנושא של בתי-חולים, חברת SAP.

יעקב ליצמן: אני לא יודע למה הם קיבלו את זה בלי מכרז.

יעקב ליצמן: נניח שקיבלו, לפחות צריך להגיד להם שיעסיקו רק מאזורי פריפריה, פיתוח.

יעקב ליצמן: זה המון כסף.

אליהו ישי: אני מעביר מאבק קרוב לשנתיים.

אליהו ישי: הצלחנו לפרוץ אותו מעבר למצופה.

אליהו ישי: הם יגידו לך שאחרי שיגמרו לשלב את כולם בעבודה באזורים שאושר, אחרי זה תבוא ותדבר.

אליהו ישי: אני לא מסכים עם האמירה הזאת, כי עד שאתה מפתח זה לוקח זמן, זה תהליך של חודשים ושל שנים להתחיל לבנות את כל המרכזים הזה.

אליהו ישי: בזמן הזה אנחנו מאבדים בריכוזים אחרים חרדים עוד אלפי אנשים במקומות עבודה.

אליהו ישי: כמדובר על תעסוקה ועל המשמעות של תעסוקה ועל בריחת המוחות ועל מעבר של היי-טק להודו, בזמן הזה לא צריכים לשחק.

ניסן סלומינסקי: האם הרעיון הוא לבטל בחוק ההסדרים את הנושא של ביטול המרכזים?

אליהו ישי: אני אתייחס לזה.

אליהו ישי: הייתי גם באופוזיציה וגם בקואליציה.

ניסן סלומינסקי: אני עכשיו כמרכז הקואליציה בוועדה.

ניסן סלומינסקי: כי שמעתי גם את שאלת יושב-ראש הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מאוד רוצים לבטל את זה.

אליהו ישי: אולי אני תמים, אבל אני מכיר את העבודה של הקואליציה והאופוזיציה.

אליהו ישי: כולנו מכירים איך זה מתנהל.

אליהו ישי: בסוף כשעושים עבודה נכונה ובונים אותה יפה ביחד, גם אופוזיציה וגם קואליציה, מצליחים להוציא דברים יפים.

אליהו ישי: הוועדה בכנסת שמצליחה לעשות דברים ולקבוע דברים, גם בניגוד לממשלה, ולא פעם זה כל כך נכון ומוצלח, היא הוועדה הזאת.

אליהו ישי: אני אגיד לכם מה אני רוצה ומה המנכ"ל רוצה, בפועל בואו נתכנס עם עצמנו.

ראובן ריבלין: אדוני השר, בכל מה שקשור אליך לא יוכלו לקנות את האופוזיציה.

ראובן ריבלין: אם תעמוד על דעתך, יהיה לך רוב.

ראובן ריבלין: יש מקומות שיכולים לקנות.

אליהו ישי: לגבי הכשרה מקצועית, האוצר נמצא במאבק ועובד אתנו בצורה מאוד יפה, יוצאת דופן.

אליהו ישי: אם אנחנו מתגברים על משרד המשפטים, אנחנו יכולים לשלב עוד אלפים רבים כל שנה במעגל העבודה.

אליהו ישי: נושא נוסף הוא הדרכים שלנו להתמודד עם הבעיות של הפריפריה וערי הפיתוח.

אליהו ישי: אני חושב שיצאנו בתוכנית מאוד מעניינת, 202, שזה בעיני דבר חשוב מאוד.

אליהו ישי: גם פה האוצר שם כסף.

אליהו ישי: חלק מהכסף, מטבע הדברים, המשרד שם מתקציבו הוא וזה יוצא לדרך.

אמנון כהן: מישהו זכה במכרז?

גבריאל מימון: לא, המכרז באוויר.

אליהו ישי: גם בפגישות שלי עם משקיעים זרים אני מכוון אותם.

אליהו ישי: יש לנו הצלחה יפה יותר באחוזים, טובה ומשמעותית, להצליח לשכנע אנשים לבוא לפריפריה.

אליהו ישי: אני מסביר שלהם שישראל היא מדינה כל כך קטנה, שכולנו פריפריה אחת.

אליהו ישי: זה די מצליח.

אליהו ישי: בוועדת מקוב יש התייחסות לנושא הזה, מעבר למענקים ומרכז השקעות, אלא גם מענקים במיסוי וכדומה, על-מנת שכוחות צעירים ומוחות יגיעו לפריפריה.

סטס מיסז'ניקוב: עד עכשיו ביקשתי מהאוצר להשאיר מרכז הכשרה אחד בנווה-דוד, כי הוא הכי גדול מבין השלושה שירדו, אבל אתה עכשיו אמרת שצריך לדרוש מהאוצר להשאיר את כל השלושה.

סטס מיסז'ניקוב: הרי זה לא ייתכן.

סטס מיסז'ניקוב: מתוכנית ויסקונסין, שאתה הובלת את השינוי הזה, הוצאו כל האנשים מעל גיל 45.

סטס מיסז'ניקוב: עובדים זרים מגורשים, והמשרות שלהם מקוצצות.

סטס מיסז'ניקוב: אז מה נשאר?

סטס מיסז'ניקוב: נשאר להכשיר אנשים שגם יחליפו את העובדים הזרים שמגורשים וגם שאנשים שנפלטו מויסקונסין יקבלו הכשרה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו סוגרים שלושה מרכזי הכשרה, שאחד מהם גדול מאוד, בנווה-דוד.

סטס מיסז'ניקוב: אני מאוד מבקש ממך, אדוני השר, יחד אתנו.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נעמוד פה כחומה, כולנו.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא בחוק ההסדרים, אין לנו מה לעשות פה.

ראובן ריבלין: מה התקציב השנתי של נווה-דוד?

גבריאל מימון: כמה מיליוני שקלים.

גבריאל מימון: זה לא מגיע לעשרה מיליון.

סטס מיסז'ניקוב: אין לנו מה לעשות.

חיים אורון: חוץ מאשר לצעוק "גוועלד".

סטס מיסז'ניקוב: אז אנחנו נצעק "גוועלד".

יעקב ליצמן: תעשה בן-ערובה משהו אחר.

יעקב ליצמן: היו"ר סטס מיסז'ניקוב: מחר יכול להיות שנצביע על חוק ההסדרים כדי להעביר איזשהו סעיף.

יעקב ליצמן: אבל לא ייתכן שסוגרים היום מרכזי הכשרה.

יעקב ליצמן: אבל לא רק להשאיר מרכזי הכשרה למראית עין, אלא גם לתקצב את זה כראוי.

יעקב ליצמן: אני בטוח שאתה מסכים אתי, אלא שאנחנו צריכים ביחד ללחוץ על האוצר.

יעקב ליצמן: דבר שני, עובדים זרים.

יעקב ליצמן: ב-31 בדצמבר מקצצים במכסה של אותם עובדים שעובדים במסעדות אתניות, ואת המכסה הזאת מביאים לרמה של 500 איש.

יעקב ליצמן: אם משרד התמ"ת עושה הכשרה במקביל של אותם אנשים שיחליפו את העובדים הזרים, אז בסדר, שיגרשו את העובדים הזרים.

יעקב ליצמן: אבל אם לא, זה להרוס ענף שלם שנבנה סביב מסעדות אתניות.

יעקב ליצמן: שהרי כל שף שהוא עובד זר מפרנס 10 משפחות של עובדים ישראלים שמועסקים באותן מסעדות, שלא יועסקו אם אותו שף יגורש.

יעקב ליצמן: זה ברור מאליו.

יעקב ליצמן: אני גם יושב-ראש ועדה משותפת שעוסקת בנושא של עובדים זרים.

יעקב ליצמן: אלא שנתחיל בזה רק מ-1 בינואר, כי אנחנו צריכים לגמור עד ה-31 במארס, לא לחוצים בזמן.

יעקב ליצמן: מצד שני המכסות מקוצצות והנושא הזה יקרוס.

יעקב ליצמן: הנושא של רשות לעסקים קטנים זה דבר נוסף.

יעקב ליצמן: אלי, דעתי ידועה לך.

יעקב ליצמן: אני נגד להפוך את הרשות לעסקים קטנים – בלי להתייחס לפרסונות ובלי להתייחס למינויים פוליטיים למיניהם – לשלוחת סוכנות של תמ"ת.

יעקב ליצמן: לא בגלל שאני לא מאמין במשרד התמ"ת, אתה יודע שאני מאמין בו.

יעקב ליצמן: אחרת לא היינו דנים בו כל כך הרבה.

יעקב ליצמן: אלא בגלל שזאת פגיעה באותם עסקים קטנים, שחייבים להיות אוטונומיים, שחייבים להיות מתוקצבים כראוי.

יעקב ליצמן: אני בעד להפוך את הרשות לחברה ממשלתית, ובטח עד שלא קיבלנו החלטה להשאיר את זה כרשות לעוד שנה, לתת להם לעבוד, לבחון את האנשים החדשים שאתה מינית והם צריכים להוכיח את עצמם.

יעקב ליצמן: אסור להפוך את הדבר הזה למחלקה בתוך תמ"ת.

יעקב ליצמן: זה ילך לאיבוד.

יעקב ליצמן: גם האוצר מחכה לרגע שזה יהפוך לאיזושהי מחלקה כדי לקחת את כל התקציבים.

יעקב ליצמן: עכשיו הוא מעבה תקציבים, אחר כך הוא גם ייקח אותם.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת אורון, בבקשה.

חיים אורון: אני חושב שהשאלה שעומדת היום בפנינו, אדוני השר, היא איך אנחנו יוצרים פה מצב שאני מבין שאתה אומר שאתה יודע שזה לא 1.6 מיליארד, אבל נוסף סכום משמעותי לתקציב המשרד, בפירוט שאתה מביא פה.

חיים אורון: אין לי בעיה כמעט עם סדר העדיפות הזה.

חיים אורון: מבחינה זאת ועדת מקוב, שמגיעות לך כל הברכות על המינוי שלה, וקראתי את הדוח שלה, נותנת תשובה.

חיים אורון: היא נותנת תשובה במכה אחת לשלוש בעיות.

חיים אורון: היא נותנת תשובה לבעיית הפריפריה, היא נותנת תשובה למה שנקרא מי-טייק, אותה קבוצת מפעלים שהיא לא בהיי-טק, אבל היא 70% מהייצוא הישראלי.

חיים אורון: עם כל הכבוד להיי-טק, נכון שבצמיחה בשנים מסוימות היא יותר איטית, בשנים שבהן ההיי-טק היה למטה היא החזיקה את הייצוא הישראלי שלא יקרוס.

חיים אורון: אני לא מדבר נגד ההיי-טק, שלא תהיה אי הבנה, אבל יש מגבלות להיי-טק.

חיים אורון: יש תעשיות מפוארות בארץ שאיכשהו נזנחו, ואני חושב שהדוח הזה שם כמה ציונים משמעותיים לגבי התעשייה הזאת, שהיא בפריפריה, היא כנראה תהיה ברובה בפריפריה, היא כנראה המנוף שיכולים באמצעותו להרים את הפריפריה.

חיים אורון: מה שאני אומר עכשיו זה לא נגד ההיי-טק.

חיים אורון: אגב, הראייה הכוללת שהוא מציג בדוח, שהיא כוללת גם בהשקעות וגם בפיתוח וגם במעונות יום וגם בהכשרה מקצועית, היא בעצם הכיוון שבו צריך ללכת.

חיים אורון: לצערי הרב יש פער ענק בין הדוח הזה לבין המקורות התקציביים.

חיים אורון: זה מה שיוצא.

אליהו ישי: זה עדיין לא הגיע לממשלה.

חיים אורון: אבל אנחנו עלולים להפסיד עוד שנה.

חיים אורון: יש סכנה גדולה שהיא תאומץ בחודש מארס, וכשיגיעו לתקציב אוגוסט, כמו שקרה בכמה ועדות, יגידו שאין תקציב.

חיים אורון: לכן אני נשען על ועדת מקוב בשביל להגיד דברים שאני מודה שהאמנתי בהם קודם.

חיים אורון: סיפור מרכז ההשקעות נדון פה אלף פעם.

חיים אורון: אם השנה יצליחו לעשות מה שרוצים, העניין ימות.

חיים אורון: זה כבר לא משנה מה יגידו.

חיים אורון: ואתה רומז כל הזמן שאתה אופטימי.

חיים אורון: אני מוכן להשתלב באופטימיות שלך, אבל בסוף צריך להופיע מספר בתקציב – פה כתוב מיליארד, אני לא רוצה להתחיל עכשיו את המשא-ומתן ואת הפשרה – אבל סכום כזה שייתן תשובה.

חיים אורון: כל פעם מעבירים מכתבים שמגיעים אלי מכל מיני מקומות, ואתם רואים את המפעלים, על מפעלים שכבר השקיעו גם בצפון, גם בפריפריה, גם באזורי עדיפות לאומית א'.

חיים אורון: יש בשבוע הבא חנוכת מפעל של קיבוץ ברעם, שיושב על הגדר.

חיים אורון: ואומרים, השקענו כבר את הכסף ואין.

ראובן ריבלין: בשלומי יש מפעל שעומד כפיל לבן.

ראובן ריבלין: השקיעו בו כבר 20 מיליון שקלים.

חיים אורון: אלי, אני חושב שאני מכיר את המעגל הזה של מפעלים שבהם מדובר, והם לא רק בקיבוצים.

חיים אורון: יחול שם תהליך שהוא גם בעייתי מבחינת מדינת ישראל.

חיים אורון: הבעלות על המפעלים הללו, שיושבים בפריפריה, לא תהיה בידי אנשים שחיים בפריפריה.

חיים אורון: ואין לי בעיה עם אף אחד אחר.

חיים אורון: אין לי בעיה עם שותפויות, ואני מאוד בעד שותפויות.

חיים אורון: אבל אם העוגן הזה של אדם שחי והוא גם בעלים והוא גם נמצא שם, מחר תמצא אותו ואת משפחתו במקום אחר בארץ.

חיים אורון: ואין לחלק גדול מהמפעלים האלה אלטרנטיבה פיננסית אלא בתמיכה הזאת.

חיים אורון: רוצים לקלוט את כולם.

חיים אורון: אין בעיה, יש מחירים מאוד גבוהים.

חיים אורון: חלק מהם אומרים: אנחנו לא רוצים להימכר, כי אנחנו יודעים שהמכירה שלנו תהיה חלק מתהליך שאנחנו בעצם נצא מהעניין וזה יהפוך להיות עסק.

חיים אורון: אחר כך עושים EXIT ואני לא רוצה להזכיר שמות, ופתאום זה "מוטורולה".

חיים אורון: אני בעד כולם, אבל אני גם בעד שתהיה תעשייה ישראלית למי שרוצה, ויש כאלה שמוכנים.

חיים אורון: וזאת נקודת המעבר.

חיים אורון: אתם יודעים את זה משיחות אתם, גבי ואתה, ואני מכיר את זה באופן הכי בלתי אמצעי.

חיים אורון: גם האלטרנטיבה של חוץ-לארץ מאוד קוסמת.

חיים אורון: במקום לריב אתם על 18% ואפילו על 20%, הם מוציאים 50% במרכז אירופה, במקומות הכי טובים.

חיים אורון: אז למה להביא את חומר הגלם משם, לייצר פה ולשלוח חזרה ולשלם פעמיים את הוצאות ההובלה?

חיים אורון: נעשה את זה שם.

חיים אורון: כולם יודעים את זה, כולם מדברים על זה, ויש איזו תיאוריה.

חיים אורון: אז יש חוברת הפוכה, שמישהו כתב מול החוברת של האוצר, והתאחדות התעשיינים הוציאה חוברת.

חיים אורון: יש מכון בירושלים שראה לעצמו למטרה להוכיח שלא צריך, מכון "שלם".

גבריאל מימון: אלא שהתזות שלהם מבוססות על מחקרים משנת 1980, והתזה של העבודה של תבור מבוססת על סקר מקיף עד שנת 2005.

חיים אורון: ממשיכים את סיפורי הטקסטיל.

חיים אורון: איפה יש טקסטיל?

חיים אורון: וכך כל מיני דברים אחרים.

חיים אורון: ויהיו גם כישלונות.

חיים אורון: מי שחושב שבעמק שרה לא יהיו כישלונות, שלא ילך לעמק שרה.

חיים אורון: מעבר לזה, במרכז הארץ אין כישלונות?

חיים אורון: אבל זאת השתתפות בסיכון.

חיים אורון: אותו הדבר נושא המדען הראשי והדחיפה שלכם אותו לכיוון המי-טייק, זאת אומרת אותם מפעלים שכל אחד כשלעצמו הוא מאוד היי-טקי.

חיים אורון: אני מכיר את זה מאוד, ואספר לכם מהניסיון שלי.

חיים אורון: מחר במפעל שלנו מתחילה לעבוד מכונה, הכי גדולה בארץ, אחת הגדולות בעולם, שמייצרת פלסטיק.

חיים אורון: זה כמו קטר.

חיים אורון: להפעיל אותה זה סוג של היי-טק.

חיים אורון: אי-אפשר להעמיד אותה מחר בג'יבליה ולהתחיל לייצר כוסות פלסטיק.

חיים אורון: זה ידע שנצבר בניסיון, ולכן זה הולך לייצוא.

גבריאל מימון: אני מחזק את זה.

גבריאל מימון: ביום המדען הראשי, בשבוע שעבר, השר ראה מפעל מאור הנר, שעושה ניטים שמשתמשים בהם לתעשיית הרכב ואחרים.

גבריאל מימון: הוא מעסיק 60 עובדים, הוא צמח בשש שנים ממיליון דולר במחזור לתשעה מיליון דולר בעקבות זה שהוא השקיע בחדשנות ובעקבות זה ששישה מועסקים מתוך ה-60 עוסקים בהנדסה ובחדשנות של המוצר.

גבריאל מימון: חיים אורון: ויש כאלה, אתה תמצא אותם פזורים על פני הארץ, כמו סאסא.

גבריאל מימון: אנחנו בשלב קריטי.

גבריאל מימון: אני חושב שאני חש את הנושא הזה.

גבריאל מימון: אלי, יש לך פה בעלי ברית.

גבריאל מימון: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח על 1.7 ואני לא רוצה להיכנס לוויכוח על גודל התקציב.

יעקב ליצמן: דיברנו גם על קופסא.

חיים אורון: בכל דיון שבו ועדת הכספים תצטרך להקצות דלתא מסוימת של איקס, נניח שני מיליארד שקלים, אני בטוח שבוועדת הכספים יהיה רוב לתוספת משמעותית בקטעים האלה שאתם מטפלים בהם, כי הם גם המהלך הנכון כנגד אבטלה, הם המהלך הנכון לחיזוק הפריפריה והם המהלך הנכון לקידום עסקים שהם מתקדמים ממילא, אבל הם צריכים כל הזמן את ההשתתפות בסיכון, כי לוקחים על עצמם את הסיכון הזה כל מיני משקיעים, אם זה קהילות או אנשים פרטיים, ואומרים: אני תקוע שם עם הסיכון הזה, אף אחד לא משתתף אתי.

ראובן ריבלין: תאמר מה הרעיון של הדלתא.

חיים אורון: אתם עשיתם קופסאות לתקציב הביטחון ועשיתם קופסאות להתנתקות.

חיים אורון: הרעיון הוא לומר שגודל התקציב הוא 1.7, אנחנו מוכנים השנה להעלות אותו ל-2.4.

חיים אורון: הפער הוא בערך שני מיליארד שקלים.

חיים אורון: אי-אפשר לשים אותו בדבר אחד, כי יש צרכים בחינוך, יש צרכים בבריאות, יש צרכים אחרים.

חיים אורון: האוצר אומר: אם תחלקו שני מיליארד שקלים, בסוף ירצו 20 מיליארד שקלים.

חיים אורון: אמרו פה חברים: אנחנו מוכנים להתכנס לסכום הזה, לשים אותו על השולחן, לא בתוספות עוד 50 פקידים פה ו-40 פקידים שם, אלא לסוג של מטלות מהסוג שאנחנו מדברים עליו עכשיו, שיהיה בו גם מרכיב של בריאות, גם מרכיב של חינוך, גם מרכיב של התמ"ת.

חיים אורון: הכנסת כולה תגיד שזה מה שעושים עם זה.

ראובן ריבלין: מעבר ל-1.7, צבוע וקבוע, ומוסכם על הכול שאחר כך לא תהיה שום חריגה.

חיים אורון: בתור אבן ראשה בקואליציה ובתור בריח תיכון בקואליציה, קח ותרים את הפרויקט הזה.

חיים אורון: תגיד לראש הממשלה: יש לך הכנסת להעביר תקציב בהסכמה אם תוסיף שני מיליארד שקלים.

אליהו ישי: גם במליאה?

יצחק וקנין: גם במליאה.

יעקב ליצמן: אני מבטיח לך שמה שעובר כאן עובר במליאה.

יעקב ליצמן: היו"ר סטס מיסז'ניקוב: עד שנעביר את זה יהיה אנאפוליס שני, וש"ס תהיה בחוץ.

חיים אורון: אלי, אני דואג לאנאפוליס, אתה דואג לשני מיליארד.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: אני לא רוצה לחזור על הדברים שאמר חבר הכנסת אורון, כי אני מסכים לכל דבר.

ראובן ריבלין: בשולחן הזה יש אחריות והבנה שהיציבות הכלכלית צריכה להימשך על-מנת שאנחנו נוכל להתבסס.

ראובן ריבלין: יחד עם זה, עלה רעיון, כאשר הצרכים כל כך גדולים, לצבוע כסף כדי שאחר כך כל מי שרואה שניתן לפרוץ יבוא וידרוש ויאמר "הב, הב", משום שצורכי ישראל מרובים והזעקה עולה כמעט מכל המגזרים.

ראובן ריבלין: בדרך כלל ברגעים האחרונים, כשמדובר במאקרו של קיום הקואליציה, יורדת ההוראה מכבוד השר לאמנון, ובזה מסתיים העניין.

ראובן ריבלין: כי אפילו שיצחק וקנין יהיה האדם הכי אמיתי ברצון שלו לבוא ולמגר כל חושך ולהביא אור לצאן מרעיתו, כאשר תאמר לאמנון אחרת זה מה שיהיה.

ראובן ריבלין: גם בממשלה צריך להכריע בסופו של דבר, וזה נוגע למשרד שלכם וליכולת שלו לפעול, כי כאשר אתם מדברים על המו"פ התחרותי וארוך הטווח ואתם אומרים שחסרים לכם השנה 800 מיליון, זה כאילו שאמרתם: אנחנו יכולים לעשות הרבה, אבל הואיל ולא נותנים תבן, לבנים לא נעשה.

ראובן ריבלין: כי לא כל יום חנוכה, יש שמונה ימי חנוכה.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להגיד שהאוצר הוא כמו פרעה.

ראובן ריבלין: צריך בממשלה להגיע לכלל הכרעה בנושא המרכזי של מרכז השקעות.

ראובן ריבלין: אין זה סוד שכבר כמה שנים, ואני הייתי גם עד לזה, משרד האוצר רוצה לבטל את מרכז השקעות.

ראובן ריבלין: הוא לא רואה בזה עידוד, הוא חושב שהדבר הזה רק מביא להיפוכה של מטרה, להיפוכה של תוצאה.

ראובן ריבלין: זה דבר שאתם חייבים לסיים את הדיון בממשלה ברמה של שר האוצר וראש הממשלה ואתה, על-מנת לקבוע האם עדיין קיים מרכז השקעות, או מרכז השקעות הוא דבר אנכרוניסטי שבו אתם משלמים מס שפתיים.

ראובן ריבלין: כי אתם אומרים לנו את הדברים, ואין אפשרות היום להבטיח איזשהו דבר בר-קיימא לתקופה שבה אדם רוצה להשקיע בארץ.

ראובן ריבלין: יש היום במשרד האוצר וברשות המסים דרך עוקפת, והדרך העוקפת הזאת היא דרך שמצליחה, ואני לא רוצה להיכנס לפרטים.

ראובן ריבלין: אבל היינו עדים פה בוועדת משנה מסוימת, שליצמן הקים, בנושא השקעה רצינית בארץ, שהדבר בא לידי פתרון.

ראובן ריבלין: אתם צריכים להגיע להכרעה בקשר לנושא של מרכז השקעות לאן, האם הדבר הזה יתבצע כפי שהיה או שמא אתם רק מבקשים מאתנו לטחון מים.

ראובן ריבלין: דבר נוסף, שהוא במיקרו של המיקרו, אם כי מדובר ב-165 מיליון שקלים, שנמצאים במשרדך.

ראובן ריבלין: משרד האוצר נתן את הכסף, אבל נדמה לי שמתוך ידיעה שמשרד המשפטים לא יאפשר לחלק אותו בהתאם להבטחה השלטונית שניתנה.

ראובן ריבלין: פה מדובר בעידוד 99, שמדובר בו בשיקום שווקים.

ראובן ריבלין: להערכתי מדובר בתרגיל שעושים כל הזמן.

ראובן ריבלין: משרד האוצר, לאחר לחץ של משרד התעשייה, מקצים את הכסף, מתוך ידיעה ברורה שמשרד המשפטים יטיל וטו, מן הטעם הפשוט שלא ניתן לחלק את הכסף אלא על-פי שיקולים שוויוניים שהם דברים חשובים ביותר.

אליהו ישי: על זה נאמר "ברוך שורף ממונו בידו".

אליהו ישי: המדינה השקיעה כסף, וצריך לבדוק איך לגמור את הקריטריון הזה ולחלק את הכסף.

חיים אורון: תחליף את החשב הכללי.

חיים אורון: הוא ישב בכיסא שלך ואמר שזה לא חוקי.

ראובן ריבלין: נוסע השר, מבקר בשלומי, רואה שם פיל לבן ואומר לתת שלושה מיליון שקלים.

ראובן ריבלין: אסור לו?

ראובן ריבלין: זאת הבטחה שלטונית ברורה.

ראובן ריבלין: היום החשב הכללי הפך להיות דבר שהוא נתון גם לביקורת.

ראובן ריבלין: משרד המשפטים, כמו משרד האוצר, הפך להיות הרגלטור של ממשלת ישראל, ואומר שעידוד 99 לא יקום ולא יהיה.

ראובן ריבלין: והכסף נמצא אצלכם.

ראובן ריבלין: אני פה בסך הכול גלגל עזר על ידו של חבר הכנסת אמנון כהן.

חיים אורון: גלגל עזר הוא גדול.

ראובן ריבלין: אני גם יכול להיאחז בו.

ראובן ריבלין: המאבק הוא נכון.

ראובן ריבלין: ישבנו פה עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, שגם הוא בתוקף היותו על יד המלכות יודע להכביר מלים בלי בעיה.

ראובן ריבלין: כל רגע שאתה בא, הכול מסודר, עד הישיבה הבאה שהוא לא זוכר אפילו מה סודר.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים ששייכים למשרדך, הכסף נמצא במשרדך, ואם אתה לא תעלה זאת על שולחן הממשלה הדברים לא ייפתרו.

ראובן ריבלין: יכול להיות שתאמר שזה במשרדך ועל שולחנך ואתה חושב שלא צריך לתת את זה.

ראובן ריבלין: תצא בת-קול ותאמר: לא תקבלו, מהטעם הפשוט שאני חושב שהיום בסדרי העדיפויות הדבר לא מוצדק.

אמנון כהן: אבל זה צבוע.

ראובן ריבלין: אני יודע, אבל צריך לסיים את זה.

ראובן ריבלין: משרד המשפטים הפך להיות רגולטור.

ראובן ריבלין: פעמים הוא כזה שעוזר בידי המשרד.

ראובן ריבלין: אתה מבטיח, אבל משרד המשפטים לא מאשר.

ראובן ריבלין: אין לי בעיה, כי זה דבר שאני מבין אותו.

ראובן ריבלין: אני מכיר אותך, אתה לא עושה את זה, כי אתה יודע לומר "לא" כשצריך, למרות שהאיום עליך הוא הרבה יותר מוחשי מאשר עלי.

אליהו ישי: המנכ"ל ייתן תשובות לדברים.

אליהו ישי: הדברים שנאמרו פה על-ידי חברי הכנסת אורון וריבלין הם דברים כבדי משקל, ואנחנו עוסקים בהם הרבה במשרד ועם האוצר.

אליהו ישי: בעניין מרכז ההשקעות אני אופטימי.

אליהו ישי: קיימנו דיון עם ראש הממשלה עצמו, יחד עם שרגא ברוש, נשיא ההתאחדות, ואני מקווה מאוד שנגיע לסיכומים ולהבנות.

אליהו ישי: אף פעם לא נהיה שבעי רצון בעניין הזה.

אליהו ישי: לא נגמור את השנה וחצי תאוותנו בידינו, אבל לפחות נעשה כמה דברים שאנחנו מאמינים בהם ואפשר יהיה לקדם אותם.

אליהו ישי: תודה ליושב-ראש ולחברים על ההקשבה, על הרעיונות ועל שיתוף הפעולה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה לשר.

אלחנן גלזר: אדוני היושב-ראש, התכוונתי לשאול את השר שאלה בנושא חוק הפטנטים.

אלחנן גלזר: אני מבין שהשר הצהיר בתקשורת, שבכוונתו לשנות את חוק הפטנטים, דבר שחברות התרופות הישראליות חוששות ממנו ביותר.

אלחנן גלזר: זה יפגע בתרופות הגנריות, שהצרכנים הגדולים ביותר שלו הם השכבות החלשות, הזקנים והגמלאים.

אלחנן גלזר: האם באמת יש כוונה לשנות את חוק הפטנטים?

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת חרמש.

שי חרמש: גבי, גיליתי דבר מאוד מעניין בעירך, בירתנו.

שי חרמש: נפגשתי עם לשכת המסחר, ואתה היית אמור להיום שם שבוע אחריי ובוודאי הסיפור הזה עלה.

שי חרמש: מצד אחד מדברים על אבטלה בפריפריה.

שי חרמש: מצד שני, בגלל סגירת בתי-ספר מקצועיים כל החינוך הטכנולוגי בארץ הולך ומתכווץ ונמצאים גורמים שמשוועים לכוח-אדם ברמת הצווארון הכחול.

שי חרמש: אגב, מי שדיבר אתי ובוודאי גם אתך הוא אותו בחור בדואי שרוצה להעביר את המפעל מרומניה, ויש לו מכרז ב"אינטל".

שי חרמש: הוא צריך בסך הכול 1,200 רתכים.

שי חרמש: אם ייתנו 1,100 הוא גם יכול לסגור.

שי חרמש: אין שום אפשרות היום להשיג בפריפריה בעלי מקצועות בצווארון הכחול.

שי חרמש: בעבר היו בתי-הספר המקצועיים הפלטפורמה שממנה צמחו האנשים האלה, הגיעו לצבא, הצבא החזיק אותם בחיל החימוש.

שי חרמש: אין היום המערכת להכשרה טכנולוגית בהיקף הזה.

ראובן ריבלין: יש מספיק עבודה במרכז הארץ לצווארון הכחול?

שי חרמש: אני לא יודע מה קורה במרכז הארץ.

שי חרמש: במקום כמו באר-שבע, אמרו לי: אתה מכיר את גבי מימון, לך אליו.

שי חרמש: אנחנו מוכנים לשלם טוב, בכלל לא מדובר בשכר מינימום.

שי חרמש: הוא מדבר על משכורת של 8,000-12,000 שקלים ברוטו, אפילו בלי שעות נוספות, אלא שהאנשים האלה אינם.

שי חרמש: הוא אומר שאם לא מסוגלים לספק עובדים ישראלים, שייתנו להביא עובדים זרים.

שי חרמש: אבל גם עובדים זרים לא נותנים להביא.

שי חרמש: הוא מבקש שלא ישאירו אותם בלי שום דבר.

שי חרמש: חשבתי שהבעיה נמצאת רק באזור באר-שבע, ואתמול הייתי בביקור במפעל באזור התעשייה בקיסריה, מפעל שמייצר לייצוא בתחום הדפוס.

שי חרמש: אמרו לי שם שאי-אפשר להשיג בארץ דפסים.

שי חרמש: הוא אומר שהוא מוכן לתת משכורת של 10,000-12,000 שקלים ברוטו, סכום התחלתי.

שי חרמש: הוא אומר שהוא עוצר את המשמרת במשמרת השנייה, לא מפעילים משמרת שלישית, לא כי אין הזמנות מחוץ-לארץ אלא כי אין אותו אדם שעומד ליד המכונה, שהיא מכונת היי-טק.

שי חרמש: הרמה הזאת של הכשרת כוח-אדם מקצועי – אני לא יודע כמה המשרד ממוקד בו וכמה המשרד משקיע בו.

שי חרמש: אני גם לא יודע אם יש בתוך השוק היום פוטנציאל שמוכן להיכנס לתחום הזה.

שי חרמש: מדובר על עבודות ששכרן בצדן, ולא במשכורות רעב.

שי חרמש: בהיבט השני, התחלנו עם מרכז השקעות, נגמור עם מרכז השקעות ולא נפסיק לדבר על מרכז השקעות.

שי חרמש: דיברתי על זה אתך.

שי חרמש: אל תתפתו למה שעושה רענן דינור.

שי חרמש: הוא הולך להוביל דבר שהוא איום ונורא.

שי חרמש: הוא רוצה להחזיר אותם חזרה לימי דימונה.

שי חרמש: על מה הלין רענן דינור בשיחתי אתו על מסלול המענקים, בצר לו?

שי חרמש: הוא אמר: תראה דבר מוזר, מחלבת "טרה" במלוא חוצפתה עוברת מיגאל אלון בתל-אביב לאזור התעשייה בנתיבות, רחמנא ליצלן, והם השתגעו לגמרי, הם רוצים להגדיל את היקף ההשקעה מ-24 מיליון דולר ל-40 מיליון דולר.

שי חרמש: שאלתי למה הם השתגעו, והוא השיב לי: במקום לקחת עובדים מביאים מכונות שימלאו את הבקבוקים.

שי חרמש: זה לא מצחיק.

ראובן ריבלין: מי ממלא את הבקבוקים, חברי מרכז?

שי חרמש: אין לנו חברי מרכז במפלגה, כך שאין בעיה.

ראובן ריבלין: מקורבים.

שי חרמש: אני מדבר על הקונספט.

ראובן ריבלין: איך אתה יכול להיות רציני אם מנכ"ל משרד ראש הממשלה אומר לך דבר כזה?

שי חרמש: יושב גבי מימון עם קובי הבר, והם אמורים להוציא עשן לבן בימים הקרובים.

שי חרמש: אני סומך מאוד על גבי, פחות על קובי הבר, לאן זה יוליך.

שי חרמש: כי אם מסלול מרכז ההשקעות הולך להיות מסלול סוציו-אקונומי, זה סוף הדרך.

שי חרמש: אם מסלול מענקים הולך להיות מסלול לעידוד תעסוקה ולא לעידוד חלופות הון מתקדמות, זה הולך להחזיר את ישראל לשנות ה-50 וה-60 בבית-שאן ודימונה.

שי חרמש: אם גבי מכיר את זה, לפחות שגם הפרוטוקול יידע.

סטס מיסז'ניקוב: אור, בבקשה.

אור לוקאי: אני מפורום מנהלי כספים.

אור לוקאי: באמת יש לנו בעיה בעידוד השקעות, וישראל לא מצליחה לעמוד בתחרות מול המשקיעים בכל מדינות העולם.

אור לוקאי: לכן הממשלה צריכה לבוא עם תוכנית עידוד מסודרת, הן של מדען ראשי והן של עידוד תעסוקה והן של מרכז השקעות של חוק לעידוד השקעות הון.

אור לוקאי: מה שיש היום לא מספיק.

יצחק וקנין: נשאר רק העידוד, בלי ההון.

אור לוקאי: בדיוק.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: עמי ממרכז המחקר והמידע, בבקשה.

עמי צדיק: לפי בנק ישראל, מגבלת הצמיחה העיקרית היום בארץ היא כוח-אדם מיומן בתעשייה, גם בתעשייה המסורתית וגם בתעשיית ההיי-טק.

עמי צדיק: זה מחזק את מה שאמר חבר הכנסת חרמש.

עמי צדיק: כאשר הממשלה או שר התעשייה מבקשים להגדיל את ההשקעות לסבסוד מחקר ופיתוח לאום, זה בעצם לא פותר את הבעיה.

עמי צדיק: הבעיה היא מגבלת כוח-אדם מיומן.

עמי צדיק: חסרים אלפי חרתים, אנשי CMC וגם מהנדסים ואנשי תוכנה.

עמי צדיק: בזה צריך להשקיע.

עמי צדיק: להגדיל את השקעות הלאום זה יוצר הקצאת מקורות מעוותת.

עמי צדיק: זה מגדיל את ההשקעה בהון על חשבון השקעה בעובדים, ובסוף לא מובטחים לגייס עובדים שיעבדו במפעלים האלה.

עמי צדיק: מחקרים מראים – לא רק בשנות ה-80, אלא גם בשנות ה-90 ובשנות ה-2000 – שמסלול המענקים למרכז ההשקעות לא רק שלא עוזר לערי הפיתוח, הוא מחליש אותן.

עמי צדיק: כי בונים שם מפעלים שלא מצליחים להיכנס לשווקים.

חיים אורון: תן לנו דוגמה למפעל כזה.

גבריאל מימון: אתה מדבר על מחקר משנת 1986, אתה לא מדבר על מחקר משנת 2002-2003, וזאת הבעיה.

גבריאל מימון: נשענים על סקר הסקרים, שידוע משנת 1980 שמישהו בנה אותו ומישהו עשה אותו, ואף פעם לא בחנו את המציאות היום.

יצחק וקנין: אין יום שאני לא נמצא במפעל ואני רואה את המציאות האמיתית.

יצחק וקנין: לא צריך מחקרים.

עמי צדיק: היה דיון בוועדת הכלכלה על הנושא של מתן ההשקעות.

עמי צדיק: יושב-ראש התאחדות התעשיינים אמר שחסרים בתעשייה אלפי עובדים מיומנים, גם בתעשייה המסורתית.

עמי צדיק: מבחינה כלכלית יש לזה משמעות ברורה, מגבלת הצמיחה של התעשייה זה לא הון, זה לא כסף, אלא עובדים מיומנים.

ראובן גינר: אני ראש אגף כלכלה בהתאחדות התעשיינים.

ראובן גינר: המחקר שהמנכ"ל מדבר עליו הוא מחקר שאנחנו הזמנו, מחקר של חברת "תבור", שסוקר מה קרה בשנים האחרונות במסגרת תוכנית עידוד להשקעות הון.

ראובן גינר: את ההשפעה שלו על כל המטרות שהוגדרו.

ראובן ריבלין: המחקר של חברת "תבור" היה לפני מרכז המחקר והמידע?

ראובן גינר: זה נכון מה שאתה אומר, ושרגא ברוש באמת אמר את זה, שיש חסם של כוח-אדם מקצועי כרגע בתעשייה.

ראובן גינר: אבל יש פה שניים או שלושה מכשולים בפני התאחדות התעשייה, אחד מהם זה מחקר ופיתוח, כמו שאמרו המנכ"ל והשר, אחד מהם זה הון והשלישי זה הכשרת כוח-אדם מקצועי, וצריך לטפל בכל המקטעים האלה.

ראובן גינר: זה לא סותר אחד את השני.

סטס מיסז'ניקוב: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: ג'קי מאגף התקציבים, בבקשה.

ג'קי בקאי: בשביל לחדד את העניין, בכל נושא המחקר והפיתוח אין ויכוח.

ג'קי בקאי: כמשרד אנחנו חושבים שהכלי הזה הוא כלי ראוי, וההשתתפות בסיכון היא נכונה.

ג'קי בקאי: חוסר ההסכמה הוא בדרך כלל על העוצמה שלו.

ג'קי בקאי: זה מתבטא גם במספרים.

ג'קי בקאי: בסך הכול ממשלת ישראל הקצתה מיליארד וחצי שקלים למדען הראשי, זה לא שלא הוקצה כסף בכלל.

ג'קי בקאי: הוויכוח הוא תמיד על העוצמה.

גבריאל מימון: 1.2, שמתוך זה 800 בנטו והשאר זה כולל הוצאה מותנית בהכנסה.

ג'קי בקאי: 1.3.

ג'קי בקאי: באזור המיליארד וחצי.

ג'קי בקאי: תמיד הוויכוח הוא על העוצמה.

ג'קי בקאי: בנוגע לעידוד השקעות הון, צריך להפריד את זה.

ג'קי בקאי: הוויכוח נסוב סביב נושא מאוד מרכזי בתמיכה ההונית.

ג'קי בקאי: הוא נסוב סביב הוויכוח האם לתת מענקים ישירים לעידוד השקעות הון, לעידוד השקעה של הון פיסי, או שנושא התמיכה העקיפה או הסבסוד העקיף הוא מספיק.

שי חרמש: סבסוד לתעסוקה?

ג'קי בקאי: לא, להון.

ג'קי בקאי: מסלול המסים לא מסתיים.

ג'קי בקאי: זאת אומרת, הוויכוח נסוב רק סביב מספר שהיום עומד על כ-150 מיליון שקלים בתקציב 2007, של תמיכות ישירות בהון פיסי.

שי חרמש: אתה לא מכיר בעובדה שמפעלים נמצאים היום בחסך של הון בפריפריה ובאזורים שיש בהם סיכון, וצריך להתחלק בסיכון עם המשקיעים?

ג'קי בקאי: בדקנו את זה.

ג'קי בקאי: למרות מה שנותקף בכל נושא המחקר של "תבור".

ג'קי בקאי: מעבר למחקר של "תבור" יש מחקרים של בנק ישראל על מגבלת האשראי בחברות בגדלים כאלה ואחרים.

ג'קי בקאי: כמו שיושב-ראש הוועדה מכיר, במגבלת העסקים הקטנים, שהם לפי ההגדרות של ה-OECD, אנחנו מספקים איזשהו כלי שנותן לזה מענה כזה או אחר שישפיע על העסקים הקטנים, ששם המגבלה היא הימצאות האשראי ולא המחיר.

ג'קי בקאי: לגבי עסקים בינוניים, שהם בגדלים שבין 50 ל-150 מיליון שקלים, יש מגבלה לא של הימצאות האשראי, אלא של מחיר האשראי.

חיים אורון: אתם לא בארץ.

חיים אורון: בוא אתי לאוטו, אני אביא אותך בנסיעה של 100 ק"מ לחמישה מקומות שמוכנים להשקיע 20-30 מיליון שקלים והבנק אומר שהוא לא ייתן להם.

ג'קי בקאי: אני מדבר על גודל החברה, לא על גודל ההשקעה.

חיים אורון: אני מדבר על גודל החברה.

חיים אורון: חברה של 100 מיליון שקלים, שהבנק אומר שהוא לא ייתן להם אשראי להשקעות לפני שהוא רואה תוצאות.

ג'קי בקאי: ברמת המיקרו אני בטוח שיש מפעלים כאלה.

חיים אורון: מיקרו ועוד מיקרו ועוד מיקרו נעשה מקרו.

חיים אורון: זה דוח של בנק ישראל שמכניס פנימה את כל העולם, שאין מגבלת אשראי היום בשוק?

ג'קי בקאי: לא אמרתי שאין.

עמי צדיק: גם בדוח של בנק ישראל האשראי הוא מאוד ריכוזי.

עמי צדיק: רוב האשראי מגיע לכמה מפעלים קטנים.

חזי ציג: במרכז הארץ.

חזי ציג: זה נכון.

ג'קי בקאי: כל הוויכוח נסוב, דרך אגב, רק על המקטע הזה של החברות הבינוניות.

שי חרמש: אז למה אתה רוצה לפגוע בפריפריה?

ג'קי בקאי: חברות בינוניות בפריפריה.

גבריאל מימון: תגדיר מה זה בינוניות.

ראובן ריבלין: קודם אתם בונים את הקונספציה ואחר כך מביאים ראיות, או קודם אתם מסתכלים על הראיות ואחר כך בונים את הקונספציה?

ראובן ריבלין: כי מה שאתה אומר, תהום פעורה בין התפיסה שלך לתפיסה שמוצגת כאן.

ג'קי בקאי: ממש לא, כי הוויכוח בסוף הוא רק על כלי התמיכה.

ג'קי בקאי: בסוף כלי התמיכה של הסבסוד העקיף קיים, הוא עולה לממשלת ישראל לא מעט כסף.

ג'קי בקאי: נמצא כלי נוסף שאפשר להגדיר אותו כהשתתפות בסיכון מימוני להון פיסי, שאנחנו חושבים על-פי מחקרים שאנחנו קראנו, ומרכז ההשקעות והתמ"ת קראו גם מחקרים אחרים, ויש כאלה ויש גם אחרים.

ג'קי בקאי: אבל כמו כל מחקר אקדמי, אפשר לעשות על זה דיונים.

ג'קי בקאי: הוויכוח נסוב סביב הנושא של האם צריך להשתתף בסבסוד ישיר בסיכון מימוני להון פיסי לחברות בינוניות.

ג'קי בקאי: זה כל הוויכוח.

ג'קי בקאי: הוויכוח הזה יוכרע בוועדה של גבי וקובי.

ג'קי בקאי: העמדה שלנו ידועה.

גבריאל מימון: אין זמן.

ג'קי בקאי: תיקון חוק, אם זה לטובה, תמיד אפשר לעשות אותו רטרואקטיבי.

חיים אורון: הטענה שלך, שקיים כלי אלטרנטיבי, היא בעייתית בשני היבטים.

חיים אורון: ההיבט הראשון, בכלי האלטרנטיבי אין לכם שום בעיה, כי אתם החלטתם שמס הוא לא הוצאה, ולכן מבחינת

חיים אורון: כם אין בעיה ששם יהיו לו שני מיליארד, שיהיו 10 מיליארד.

חיים אורון: זה לא מעניין אתכם, זה מתאים לגישה שלכם שאומרת שהמס הוא לא בעיה.

חיים אורון: איפה הבעיה שלכם?

חיים אורון: בהוצאה.

חיים אורון: לכן אתם ממציאים את מסלול פטור ממס.

חיים אורון: מה לעשות, פטור ממס עובד חזק לטובת מי שמשלם מס יותר גבוה.

חיים אורון: מי שיש לו חוסן פיננסי, הוא מי שלא נמצא בפריפריה.

חיים אורון: אתה אומר שיש מכשיר בבוידם, אבל מה לעשות, אי-אפשר להשתמש בו.

יעקב ליצמן: מה קורה באירלנד?

ג'קי בקאי: החברות החזקות ביותר בישראל נמצאות בפריפריה.

חיים אורון: מבחינתי "אינטל" היא לא פריפריה.

ג'קי בקאי: לא אמרתי "אינטל".

חיים אורון: וגם לא מפעלי ים המלח.

חיים אורון: מפעלי ים המלח וכימיקלים לישראל והחברה לישראל בנגב, עם כל הכבוד להם, הם לא הבעיה שלנו.

חיים אורון: אם יהיה לכם אומץ, תגידו שמפעלי ים המלח והחברה לישראל הם לא בתוך הסיפור הזה.

חיים אורון: אבל בגלל זה המפעל למשאבי שדה, על יד רמת-חובב, צריך את זה.

חיים אורון: והמפעל ברביבים, שאני מכיר אותו מקרוב, על יד רמת-חובב, צריך את זה.

חיים אורון: ואם הממשלה לא מסוגלת לקחת כלי יותר עדין או מפעל שאולי יקום, או "אקרשטיין" בירוחם, צריך את זה.

חיים אורון: הוא לא ירחיב בלי זה.

חיים אורון: אתה יודע שהוא לא ירחיב בלי זה, כי הוא תקוע בירוחם.

חיים אורון: השאלה היא אם זה אינטרס שלך, של המדינה, להגיד שנבנו שלושה מפעלים במרחק של 15 ק"מ, האם להמשיך הלאה מערבה לאזור ניר-יצחק ומגן ואופקים ושדרות ונתיבות.

חיים אורון: אז עזוב אותי עכשיו ממפעלי ים המלח.

חיים אורון: לא שאני אומר לא לתת להם, אל תבין אותי לא נכון.

חיים אורון: אם אומרים שמפעלי ים המלח והחברה לישראל התלבשו על כל הכסף הזה, נמצא דרך.

חיים אורון: אבל תוך כדי זה אתם הורגים מפעלים.

חיים אורון: הרי כל העניין הזה קיים רק בפריפריה, אין במרכז הארץ חוק עידוד השקעות הון.

חיים אורון: אז פעם אחת ראש הממשלה מאיים על הפריפריה, ופעם שנייה כל מקום שצריך לתת מכה, נותנים מכה.

חיים אורון: אז תשבו קובי וגבי אלף פעמים, אבל למה?

חיים אורון: קח אוטו, ואתה בוודאי עושה את זה, ותעבור ממקום למקום ותשמע למה מפעל, קיבוץ או לא קיבוץ, הולך להשקיע עכשיו 30-40 מיליון שקלים ואומר שהמדינה תשתתף אתו באחוזים מסוימים.

חיים אורון: הוא מביא מהבית כסף, הוא משקיע שם.

חיים אורון: היום גם אי-אפשר להגיד שזאת עבודה לקיבוצניקים, כי היום במפעלים עובדים 50%-70% אנשים מעיירות פיתוח.

חיים אורון: וזה נותן את העבודה הכי טובה לאנשים משדרות, ברמות שכר הכי גבוהות, בביטחון תעסוקתי הכי טוב.

שי חרמש: בתנאים סוציאליים שלא פוגעים בהם.

חיים אורון: וזה מונח כבר וכבר הושקע שם כסף.

חיים אורון: שנים מתווכחים על זה, ואתם הורגים את זה.

חיים אורון: יש לו בקשות ב-10 מיליארד שקלים סך הכול ההוצאה.

חזי צייג: 10 מיליארד זה לא כולל תיירות.

חיים אורון: ג'קי, אנחנו לא בשנות ה-50 ואנחנו לא בשנות ה-80.

חיים אורון: היום כשמפעל והבעלים שלו הולכים לשים כסף, הם בודקים את זה יותר טוב ממך, כי בסוף עם כל הכבוד ל-20% שלך, הוא לוקח אחריות על 80%.

חיים אורון: אז פעם אחת אתם אומרים: בואו ניתן לשוק לעבוד.

חיים אורון: אז הוא יודע לעבוד.

חיים אורון: הוא בדק שהוא מוכן להשקיע שם ברביבים או בשדה-בוקר, אלא שהוא אומר שתשתתף אתו בסיכון כי הוא תקוע שם.

ראובן ריבלין: אתם מתווכחים עם ג'קי.

ראובן ריבלין: משרד האוצר צריך לגבש את העמדה לאחר ראיית כל העובדות, ואחר כך לשבת עם ראש הממשלה.

ראובן ריבלין: זה לא ייקבע פה.

ראובן ריבלין: זה תקציב, מדובר פה בשני מיליארד שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: המנכ"ל ישיב, בבקשה.

גבריאל מימון: אתייחס לכמה שאלות שהועלו פה.

גבריאל מימון: לגבי שאלתו של חבר הכנסת גלזר בעניין חוק הפטנטים, השר לא אמר שהוא מתכוון לשנות את חוק הפטנטים.

גבריאל מימון: השר בוחן כרגע כמה טענות שהועלו, שדרך אגב מועלות על-ידי מדינות בעולם, בין היתר לדעתי עשויות להיות כתנאי הצטרפות ל-OECD, של צורך באיזשהו שינוי חוק הפטנטים או בהגנה על קניין רוחני.

גבריאל מימון: בחינה זה דבר שעדיין ניתן ומותר לעשות, ולדעתי כרגע זה הסטטוס וצריך להימנע מהעלאת הנושא לסדר היום מעבר לפרופורציה.

גבריאל מימון: לשאלתו של חבר הכנסת שי חרמש בנושא החינוך הטכנולוגי ומרכז ההשקעות.

גבריאל מימון: קיימת בעיה משמעותית מאוד בחינוך טכנולוגי.

גבריאל מימון: אני עוד זוכר את עצמי לפני 20 או 30 שנה, היו בתי-ספר שאפשרו גם חינוך טכנולוגי, גם בגרות.

גבריאל מימון: החינוך שקיים היום במסגרת בתי הספר של משרד התמ"ת, בתי-ספר "עמל", "אורט" וכדומה, שהם בתי-ספר להכשרה לנוער, לצערי סובלים מדימוי מאוד בעייתי, ואחד הדברים שאני מנסה לעבוד עליהם כרגע הוא שיפור הדימוי.

גבריאל מימון: כי היכולת למנף אותם היא רק באמצעות שיפור הדימוי.

גבריאל מימון: פניתי גם לחברת "אינטל", גם לחברת "נס טכנולוגיות" וגם לכמה חברות אחרות שלדעתי אם הם יירתמו להקים את הכיתה הראשונה לנוער טכנולוגי, הכותרת שלהם תשנה לגמרי את הדימוי של בית הספר כמו "סטף".

גבריאל מימון: אבל אין לנו תעשיות גדולות בהיקף או בסדר גודל של "סטף", ואנחנו רוצים גם בתעשיות מתקדמות או חצי מתקדמות, כי לדעתי ברגע שהם ייכנסו לעניין, זאת אולי התקווה היחידה לשינוי הדימוי וליצור איזשהו כוח משיכה שימשוך את הנוער לכיוון הזה של ההכשרה המקצועית.

גבריאל מימון: לגבי הנושא של חוסר בעובדים מקצועיים, אני מסכים שחייבים לתת מענה, ולצד זה אני חייב לומר שלצערי פירטנו את זה גם במצגת, האוצר כל העת מניח את הגרזן על תקציבי ההכשרה המקצועית, לרבות השימוש בתקציבי חלופה לעובדים זרים.

גבריאל מימון: כרגע אנחנו עובדים על איזושהי תוכנית משותפת של משרד התמ"ת, משרד האוצר והתאחדות התעשיינים להכשרה של 1,500 עובדים החל משנה הבאה לתעשייה.

גבריאל מימון: אני מקווה שנסיים את הקמת התשתית המשפטית עד סוף השנה, ואז נאפשר לבצע את זה בשנה הבאה.

גבריאל מימון: אבל אני אהיה מוכן, כמובן, להיאבק על כל תקציב במידה שתגיע פנייה ממוקדת למפעל מסוים, עם התחייבות להעסקה אפילו בשיעור לא של 100%.

גבריאל מימון: עדיין אנחנו מסוגלים לאתר את התקציבים יחד עם האוצר, אבל לאותם מקרים שאנחנו נזהה הכשרה אמיתית או בתוך המפעל או מחוץ למפעל, אבל הכי חשוב הוא בסופו של דבר ליצור את הקשר שבין ההכשרה לתעסוקה.

גבריאל מימון: אם יש מפעל כזה, שי, בהחלט אשמח לשמוע וגם לתת לו מענה.

גבריאל מימון: לגבי ההתייחסות של אור, אנחנו מנסים לבנות איזושהי חבילה שתאפשר למשקיע, כי זאת אחת הבעיות.

גבריאל מימון: אין ודאות לטווח ארוך לגבי התוכניות או הכלים שמדינת ישראל מפעילה, וכל שנה צריך לבחון אותם לאור התקציב ולאור סדרי העדיפויות.

גבריאל מימון: אם היינו מסוגלים לקחת כמה סעיפים בתקציב, שאני רואה אותם כהשקעה ולא כהוצאה, ולהחריג אותם מכל מה שקשור לתקרת ההוצאה ולמגבלות של תקרת ההוצאה ול-FLAT שכל שנה חוזרים על עצמם, ולבוא ולומר שבאמצעות הסעיפים הללו אנחנו בונים איזשהו תקציב מעודד השקעות לכמה שנים, לא לשנה ספציפית אחת, זה אולי יכול להחזיר ולתת ודאות למשקיעים כדבר שהוא מאוד נחוץ להם כדי לקבל החלטה לגבי מיקום ההשקעה ואופיה.

גבריאל מימון: לגבי ההתייחסות של עמי ממחלקת המחקר.

גבריאל מימון: אין ויכוח בכלל שחסר ואנחנו צריכים כוח-אדם מיומן.

גבריאל מימון: כפי שאמרתי לשי, גם כאן אנחנו מוכנים לסמן את המטרה, לסמן את המפעל ולתת לו מענה.

גבריאל מימון: דרך אגב, פניתי כבר לשרגא ברוש ואמרתי לו שלבוא ולטעון שיש בעיה בכוח-אדם מקצועי זה מאוד מרגש.

גבריאל מימון: אני רוצה לדעת איפה יש בעיה, למפות את הבעיה, באילו מפעלים יש בעיה, כדי בסופו של דבר לתת מענה להכשרה ולתעסוקה.

גבריאל מימון: אז שרגא כרגע הנחה את ההתאחדות לבצע איזשהו סקר שיזהה את הצרכים, ימפה אותם ויאפשר לנו לתת מענה ספציפי במקומות שבאמת זקוקים לו.

עמי צדיק: לגבי ההוצאה הממשלתית, מעבר לצרכים של התעשייה, ההוצאה הממשלתית בישראל לשוק העבודה היא שליש מההוצאה הממשלתית הממוצעת במדינות ה-OECD.

עמי צדיק: אצלנו זה 0.2% מהאוצר, במדינות ה-OECD הממוצע הוא 0.6% מהתוצר.

עמי צדיק: וזה ההבדל הגדול.

גבריאל מימון: יושב כאן יובל מאגף התקציבים.

גבריאל מימון: אני מניח שגם הוא מקשיב שיש צורך לעבות את התקציבים שמיועדים להכשרה מקצועית, בלעדיהם לא ניתן, בעיקר לתעשייה בפריפריה, שמשקיעה קרוב ל-60% מכוח האדם שמועסק בתעשייה המסורתית.

גבריאל מימון: 40% מכוח האדם שמועסק בתעשייה ובתעשייה המסורתית מועסק בפריפריה, ואין ספק שצריכים לתת מענה.

גבריאל מימון: הבעיה, כפי שאובחנה על-ידי ועדת מקוב, היא יותר בעיה של פריון ותוצר לעובד, ולדעתי כאן בא לידי ביטוי הצורך בתקציבים, לא מתוך תקציבי מדען ראשי אלא כתקציבים נוספים לעידוד החדשנות.

גבריאל מימון: זה לא מחקר, בתעשייה מסורתית אין הצורך במחקרים.

גבריאל מימון: יש כאן צורך בחדשנות, בלזהות את הצרכים של הלקוח ולהציע לו את הפתרון הכי טוב.

גבריאל מימון: יש חברות היום בתחום ההיי-טק שמתחילות לעשות את זה, לאמץ קבלני משנה מקומיים ולתת להם לבצע את העבודה כאן.

גבריאל מימון: כי אחרת הם יצטרכו בסופו של דבר להתחרות בהחלטות של ההנהלות הגלובאליות שלהם להעברת המפעל או חלק מההשקעות למקורות מחוץ למדינה.

גבריאל מימון: לגבי הוויכוח הידוע על סבסוד ההון מול הטבות במיסוי.

גבריאל מימון: אני חושב שלכולי עלמא ברי שרוב ההטבות במיסוי, בעיקר בחברות הבינוניות, מתרכזות באזור המרכז.

גבריאל מימון: אנחנו מייצרים מדינת תל-אביב, אי-אפשר להתעלם מזה.

גבריאל מימון: מה שלא נעשה, רוב הניצול של ההטבות במיסוי, בעיקר בקרב החברות הבינוניות, מרוכז באזור המרכז.

גבריאל מימון: המשמעות היא שהם לא מבינים את הצורך לרדת לפריפריה.

גבריאל מימון: יש להם שנתיים פטור ממס באזור תל-אביב, יש להם 10 שנים פטור ממס בפריפריה, זה עדיין כנראה לא הפער הדרוש כדי להתחיל ליצור את המעבר מהמרכז לפריפריה.

גבריאל מימון: ואם אנחנו לא נהיה שם בבניית התוכניות המתאימות, ליצור אווירה חיובית של תעשיות מתקדמות לפריפריה וליצור עידוד החדשנות בתעשיות המסורתיות שלגביהן יש סטגנציה מלאה בכל מה שקשור בעלייה בייצוא, אנחנו נחטא למטרה שאתם רוצים כל כך לקדם.

גבריאל מימון: תעסוקה, ותעסוקה איכותית, שתיתן שרידות לטווח ארוך עם רמת שכר גבוהה.

גבריאל מימון: תודה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מודים למנכ"ל משרד התמ"ת ולכל אנשי צוותו.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו בוועדה ניקח כמה דברים שלמדנו היום, שהם בנפשנו, וננסה גם מול משרד האוצר וגם מולכם להגיע לתוצאות המקוות.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.