ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 151, 2007-12-18 09:00

מיכאל נודלמן: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח ישיבת החירום של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא קריסת מערכת האולפנים לעברית לעולים חדשים מבוגרים בשל מדיניות שרת החינוך.

מיכאל נודלמן: עד היום, חברי הוועדה לא יכולים להבין איך קרה במדינת ישראל דבר כזה.

מיכאל נודלמן: לפי הנתונים שיש אצלנו, חצי מהמורים לקראת פיטורים, מורים מאולפנים, וגם אתמול אנחנו קיבלנו הודעה שאולפנים של גיור גם התפוצצו.

מיכאל נודלמן: אנחנו פה ובמשרד ראש הממשלה כל הזמן מדברים על גיור, על תוספת של עולים, כשמגיעים שנים עשר עולים אנחנו אומרים שזה קטסטרופה, כולם עובדים על זה שעולים יגיעו למדינת ישראל.

מיכאל נודלמן: ומה מחכה פה לעולים החדשים?

מיכאל נודלמן: תור כדי לרכוש שפה.

מיכאל נודלמן: בנאדם בלי שפה זה לא אזרח.

מיכאל נודלמן: זה לא בנאדם.

מיכאל נודלמן: הוא לא יכול לעבוד, הוא לא יכול לדבר, הוא לא יכול להבין איפה הוא.

מיכאל נודלמן: ופתאום שרת החינוך, במדיניות שלה, החליטה לקצץ על חצי.

מיכאל נודלמן: לא רבע, לא חלק קטן, חצי, אולפנים ללימוד עברית למבוגרים.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא מבינים, אנחנו ביקשנו שני שרים, אבל שרים לא יכולים להיות פה.

מיכאל נודלמן: יש שני מנכ"לים, אני חושב שאנחנו צריכים לצאת מפה עם הבנה באיזה עולם אנחנו חיים.

מיכאל נודלמן: את יכולה גבירתי מנכ"לית משרד החינוך להגיד לנו, האם הפאניקה והרעש שיש פה כמה ימים, גם ועדת כספים מעורבת בזה, כולם מעורבים, האם זה לחינם?

שלומית עמיחי: אני במשרד החינוך פחות מחודשיים בשלב הזה, ואני נחשפת למציאות הקשה של המשרד רק בימים האלה.

שלומית עמיחי: עד עכשיו כמו שאתם יודעים סיפור שביתת המורים תפס את רוב הזמן והאנרגיות.

שלומית עמיחי: אבל בעברי במשרד החינוך התחלתי בשנת 77' נדמה לי במה שקרוי חינוך מבוגרים, ונושא האולפנים מוכר לי היטב, הייתי כמה שנים באגף חינוך מבוגרים ומאז ועד היום הזה הנושא אלי אישית קרוב ללבי.

שלומית עמיחי: זה למען הגילוי הנאות.

שלומית עמיחי: אני מכירה את הנושא, אני מכירה את התנודות הקשות שהיו כשהיתה עלייה גדולה, ואחר כך לצערנו עלייה מאוד מצומצמת, ואז הקושי לצמצם, הקושי לנייד, הקושי להיות יעילים גם כשמספר העולים פוחת ועדיין אנחנו מעסיקים מורים, עם תנאים.

שלומית עמיחי: כלומר לאורך השנים היו לנו לא מעט תנודות בנושא של אולפנים.

שלומית עמיחי: המציאות שאני נחשפת אליה היום היא מציאות שבה משרד החינוך נאלץ לקצץ בשנת 2008 עוד, אני אומרת עוד אחרי הרבה שנות קיצוץ, שעלו נדמה לי על חמישה מיליארד, נאלץ לקצץ עוד חצי מיליארד שקל.

שלומית עמיחי: וזה הביא את שרת החינוך לא להחליט מה לא חשוב אלא להחליט מה היא חייבת לעשות במדיניות שלה, במנדט בחוק כמשרד חינוך, ואילץ אותה על הנושאים האחרים, שאני לפחות יודעת שהם קרובים ללבה וחלילה לחשוב שהיא מזלזלת בהם, להחליט על נושאים אחרים שאין לה ברירה אלא שם להטיל את הקיצוץ, כי אחרת היא לא תהיה מסוגלת.

שלומית עמיחי: לכן הקיצוץ שהשית המשרד הוא השית על נושאים מאוד קרובים ללבו של המשרד אבל שאינם בליבה שמחייבת את המשרד בקיום לימודים סדירים, שזה האלף בית, בשביל זה קיים משרד החינוך.

שלומית עמיחי: וזה במתנ"סים, וזה אפילו לצערי ביד ושם ובנושאים אחרים שהם נושאים שסובבים ואינם קשורים למערכת הלימודים עצמה.

שלומית עמיחי: וכך נמצאים גם לצערנו הסוגייה של האולפנים, ולא משום שמישהו חושב שזה לא חשוב אלא משום שבאין ברירה שם הוטל הקיצוץ.

שלומית עמיחי: במציאות הזאת אני כן רוצה לומר, איך אני חושבת שצריך ואפשר להתמודד בסוגייה.

שלומית עמיחי: אני חושבת שיחד עם מנכ"ל משרד הקליטה אנחנו נבקש, בהסכמת הוועדה, בחסות הוועדה, שאנחנו נשב ונראה יחדיו האם אנחנו יכולים להפיק איזו שהיא תכנית של עבודה, של פעולה באולפנים, משולבת עם משרד הקליטה, שבה כן נוכל לקיים את ההכרח לגבי היכולת לקלוט עולים, בתקציב שנשאר, ביכולת להתייעל, ועל פי זה נראה מה אנחנו יכולים להציע בהצעה שהיא הצעה אופרטיבית שחלילה לא תגרום לכך שעולים יגיעו לארץ ולא יוכלו ללמוד בשנתם הראשונה עברית, ועל זה אני חושבת שאין עוררין.

מיכאל נודלמן: אני אמרתי מהתחלה, אם זה היה רבע, אם זה היה עשירית, אבל זה חצי, איך אתם יכולים לתקן דברים כאלה?

מיכאל נודלמן: זה ארבעים מיליון שקל קיצוץ.

זאב אלקין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

זאב אלקין: אני אתחיל בנקודה שהמנכ"לית סיימה בה ואני מנסה להסתכל על הדיון הזה בעיניים של מישהו שנמצא היום באחת ממדינות התפוצות ומתכונן לעלייה.

זאב אלקין: מה הוא שומע מהדיון הזה, שיתקיים מפגש שכתוצאה מהמפגש יוכלו לדעת האם מדינת ישראל תוכל לתת את המינימום ההכרחי בידיעת השפה העברית.

זאב אלקין: אני חייב להודות גבירתי המנכ"לית, אותי אישית זה מאוד מטריד.

זאב אלקין: אני לא חושב שמדינת ישראל יכולה להרשות לעצמה את ה"אם".

זאב אלקין: היא יכולה לשאול את עצמה איך, באיזו דרך הכי נכון לעשות את זה, מהי הדרך המועילה לעשות את זה שתאפשר לחסוך את התקציבים שהקופה הציבורית היא דלה, ויש המון מטרות מאוד חשובות שהמשרד מטפל בהם, אבל לוקסוס אחד מדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה, זה להעמיד את השאלה האם ניתן לתת את המינימום ההכרחי.

זאב אלקין: זה קודם כל.

זאב אלקין: זו הערה, אבל היא מעבר להערה לשונית.

זאב אלקין: אני מכאן אקח את זה לנושא יותר עקרוני.

זאב אלקין: אני חייב להגיד שאני מבין אתכם, משרד החינוך.

זאב אלקין: במסגרת התקציבית, אני מכיר את תקציב משרד החינוך, אני יודע מה נעשה בו השנה ואני יודע מה הגרזן שנפל על הרבה מאוד סעיפים חברתיים מאוד חשובים, כולל אגב חלקם קשורים לנושא העלייה, זה ילדים עולים.

זאב אלקין: אבל היתה לי גם הערה, והערתי אותה לשרה, שלהערכתי חלק מהקיצוץ הדרמטי שאתם מתאים הוא נובע מסיכום שבעיני הוא לא היה הכי מוצלח מול משרד האוצר, והטיל על משרד החינוך נטל יותר מידי כבד בנושא של הרפורמה.

זאב אלקין: אבל זה לא הנושא כאן.

זאב אלקין: גם עם הקיצוץ שאתם הצגתם, דבר אחד אני לא מסוגל להבין, ואם אני מבין אותו יש מסקנה או המלצה שלפחות אני הייתי ממליץ.

זאב אלקין: הקיצוץ באולפנים הוא בלתי פרופורציונלי לכל הסעיפים האחרים שקוצצו.

זאב אלקין: לחלוטין.

זאב אלקין: אני שוב מכיר את תקציב המשרד, אני חושב שאין עוד סעיף תקציבי אחד שאתם תוכלו להראות סדר גודל של קיצוץ של בין ארבעים לחמישים אחוז.

זאב אלקין: ולכן זה לא תוצאה של קיצוץ מתגלגל ואפילו לא של הקיצוץ האחרון, אלא זה החלטה של סדר עדיפויות.

זאב אלקין: יתכן ושרת החינוך יכולה להחליט שבסדר עדיפויות שלה הנושא הזה הוא לא נכנס לליבה.

זאב אלקין: אני שוב משתמש בניסוח שלך.

זאב אלקין: אבל מכאן בעיניי יכולה להיות רק מסקנה אחת, שיכול להיות שהסעיף התקציבי הזה יושב בתקציב הלא נכון.

זאב אלקין: כי מבחינת קליטת תלמידים עולים זה לב ליבו של התהליך שלא ניתן לוותר עליו.

זאב אלקין: אם מבחינת משרד החינוך, שיש עליו משימות לאומיות מאוד חשובות, הוא לא בליבה, קודם כל ההמלצה הראשונה שאני הייתי רוצה להציע גם לך וגם לארז ולכל מי שמטפל בעניין הזה זה לשקול להעביר את התקציב הזה ממשרד החינוך למשרד הקליטה.

זאב אלקין: קודם כל זה מראש גם היום הפרוייקט הזה מופעל בשני צינורות תקציביים, למרות שמשרד הקליטה החלק שהוא נתן היה פעם קטן מאוד, לפי קצב הקיצוץ הוא הולך וגדל, כי משרד הקליטה לא מקצץ שם, ובצדק לא מקצץ, כי הוא מבין שזה הבסיס של כל תהליך הקליטה.

זאב אלקין: אגב אם כל התקציב הזה היום היה יושב במשרד הקליטה והיה מתבצע איזה שהוא קיצוץ פלט אני מניח שאף אחד לא היה מעלה על הדעת במשרד הקליטה, באולפנים, לחתוך בארבעים או חמישים אחוז.

זאב אלקין: אם היה קיצוץ פלט בסדר גודל כזה או אחר, היו מחפשים בסעיפים אחרים או שהיו עושים קיצוץ פרופורציונלי, אבל משרד הקליטה בודאי היה מתייחס לזה כדבר מאוד מרכזי.

זאב אלקין: לכן אני הייתי ממליץ לכם לבחון תסריט כזה.

זאב אלקין: זה לא סיפור של יום אחד, זה ברור, זה שינוי משמעותי בתוך מערכת, זה שינוי שיכול אולי גם להועיל למערכת, כי יש לא מעט טענות לגבי הצורך גם בשינוי מבני וגם בשינוי תכני ושיטות ההוראה וכו', ועל ידי שינוי כזה זה יאפשר להכניס גורמים חדשים לנושא הזה של הוראת עברית, ואז אולי ממשבר ייצא גם תועלת.

זאב אלקין: אני אגב אביא לך דוגמא אחרת מהמשרד שלך שזה קרה, הסיפור של חפציבה, שהקיצוץ התקציבי הביא לשיתוף פעולה עם הסוכנות שרק תרם תרומה גדולה מאוד למערכת הזאת, ובסוף אפילו הכניס תקציבים נוספים, אז יכול להיות שגם כאן הגיע הזמן ללכת למהלך מאוד משמעותי, שאולי ייוולד מהקיצוץ אבל יוביל אותנו לתוצאה אפילו יותר טובה מהמצב הקיים היום.

זאב אלקין: זה תהליך שייקח זמן, ולכן מצד הדיון שאני הייתי ממליץ לכם בתהליך כזה צריכים לחשוב מה יקרה בראשון בינואר, כי אסור לתת למערכת הזאת להתמוטט.

זאב אלקין: וקיצוץ בסדר גודל כזה אני לא רואה איך ניתן לענות על המינימום ההכרחי שאת מדברת עליו.

מיכאל נודלמן: מאה חמישים תלמידים בכיתה, והכל יהיה בסדר?

שלומית עמיחי: עשרים וחמישה, זה גם יהיה בסדר.

זאב אלקין: עשרים וחמישה זה אולי יהיה בסדר, אבל אם שר הקליטה הקודם, כשנכנס לתפקיד, בא לכאן בתדהמה איך העולים לא יודעים עברית, אז אם זה יעבור לעשרים וחמישה תלמידים בכיתה תדהמתו רק תתגבר, היא לא תצטמצם.

זאב אלקין: ולכן צריכים לחשוב, לצידם של הדיונים על התייעלות ואולי מעבר הסעיף התקציבי הזה וכו', אתם צריכים לחשוב איך להחזיר לפחות חלק ניכר מהקיצוץ.

זאב אלקין: אני לא רואה איך המערכת הזאת מראשון בינואר מסוגלת לתפקד, ואני לא רואה איך אנחנו כחברי כנסת נוכל לתת לזה יד.

זאב אלקין: גם בחדר השכן, אני מחזיק פה מכתב של יושב ראש ועדת הכספים, אבל כבר קיימנו על זה דיון וזה ברור לנו שלא ניתן לאפשר דבר כזה, עם כל ההבנה לתהליך הפנימי שקרה אצלכם, ואפשר להבין את ההיגיון שלכם, מדינת ישראל זו עדיין אותה מדינה ואותה ממשלה, לא יכולה לאפשר לעצמה את זה.

מיכאל נודלמן: אנשים יושבים שם על המזוודות, מי שעולה עכשיו.

זאב אלקין: האם הוא צריך להגיד לעצמו, אני אחכה שנה עד שיעשו רפורמה?

מאיר פרוש: מה שאני מבקש לדעת, קשה מאוד לחבר כנסת מהסעיפים שנמצאים בספרי התקציב להבין כל דבר, מה מבצעים באמצעות התקציב, אבל אני חושב שאני חבר הכנסת היחידי שאני לא עולה בשנים האחרונות.

מאיר פרוש: על כל פנים רוב חברי הכנסת פה הם עברו, חוו את זה על בשרם, את הנושא שאנחנו דנים עליו עכשיו.

מאיר פרוש: אני הייתי רוצה לדעת מהי בעצם המשמעות של הסעיף הזה.

מאיר פרוש: אני מבין שבכותרת זה שבאולפנים לומדים עברית, אבל כמה זמן, כמה זמן יש זכות לעולה ללמוד את זה, כמה עולים יש השנה, כמה היו ב-2007, אם קיצצו את התקציב, האם לפני עשר שנים היו שישים אלף עולים בשנה ועכשיו יש שלושים אלף, מהן הפרופורציות, על מה מדובר כרגע.

מאיר פרוש: לא קיבלתי רקע לדיון הזה.

מיכאל נודלמן: בישיבה קודמת, שאלתי את המנכ"ל על כמות המורים, סמנכ"ל משרד החינוך, כל המורים כאלה היו בעבודה בשנה זו, מתי היה שנים עשר אלף עולים?

מאיר פרוש: כמה עולים היו בשנה האחרונה?

מיכאל נודלמן: למעלה מתשע עשרה אלף.

מאיר פרוש: לעומת שישים לפני עשר שנים?

מיכאל נודלמן: לא שישים, אני שאלתי אם כל השש מאות מורים היו בעבודה מלא באולפנים בתשע עשרה אלף עולים.

מיכאל נודלמן: הוא אמר כן.

מיכאל נודלמן: הם כולם עבדו.

זאב אלקין: התשובה מאוד פשוטה, שהקיצוץ הוא לא לעומת מה שהיה לפני חמש שנים.

זאב אלקין: הקיצוץ הוא לעומת מה שהיה בשנה שעברה, ועל פי כל התחזיות מספר העולים השנה יהיה כמו בשנה שעברה.

מאיר פרוש: התשובה הזאת מקובלת על אנשי משרד החינוך שיושבים פה עכשיו?

אדי הרשקוביץ: יש לנו שש מאות עשרים משרות מלאות של מורים באולפנים.

אדי הרשקוביץ: מאחר ואולפן זה חצי שנה, זאת אומרת שיש לנו אלף מאתיים, אלף מאתיים חמישים אולפנים, בממוצע עשרים תלמידים באולפן, זה עשרים וחמישה אלף עולים בשנה, כאשר העלייה היא לא נמוכה מזה, וחלקם הם גם ילדים שנכנסים למערכת החינוך.

אדי הרשקוביץ: אנחנו מדברים פה על המבוגרים.

אדי הרשקוביץ: זה פחות או יותר הנתונים הגלובליים.

מאיר פרוש: מהו היום התקציב ביחס ללפני עשור, האם המשרד הפחית את זה בפרופורציה?

ברכה לוזון: כל שנה התקציב מופחת פחות או יותר בהתאם למספר העולים.

זאב אלקין: חוץ מהשנה.

זאב אלקין: ההפחתה של השנה היא לא פרופורציונלית.

זאב אלקין: מורידים פרופורציונלית כל שנה, והשנה הורידו ארבעים אחוז מסיבות אחרות.

מיכאל נודלמן: אתה לא יודע אפילו על זה, אתה שמעת שגם יש קיצוץ באולפני גיור.

מיכאל נודלמן: חצי כמעט.

מאיר פרוש: אני שמעתי על כל מיני קיצוצים.

מאיר פרוש: כרגע אנחנו דנו על הנושא הזה.

ליה שמטוב: לא מזמן היה מפורסם בעיתון ידיעות אחרונות, וכנראה כולם קראו על זה, על רפורמה של פוטין, שעושה רפורמה בדיוק הפוכה.

ליה שמטוב: הוא רוצה שיחזרו בחזרה לרוסיה, הוא נותן את הכסף למי שמוכן לוותר על הדרכון, הוא מוכן ללמד, הוא מוכן הכל לעשות.

ליה שמטוב: ואנחנו יודעים את זה.

ליה שמטוב: ופה פתחו את המשרדים, ואנחנו יודעים על זה ואנחנו כל הזמן אחרי שמפורסם כמה עולים שעלו בשנות התשעים וירדו מ-96' והלאה, ודנים על הדברים האלה.

ליה שמטוב: אז במקום לעשות ולהביא בחזרה, ואני מבינה שהסוכנות מעוניינת להביא בחזרה את העולים, במקום לעשות משהו מקצצים ומקצצים.

מיכאל נודלמן: קיצצו חצי מהתקציב.

מיכאל נודלמן: לא עשירית, לא עשרים, לא רבע, חצי.

מיכאל נודלמן: אני לא יודע מה חשבו.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להגיד חברים, אתם רואים כמה חברי כנסת פה, זה לא תמיד, לא כל יום יש כל כך הרבה חברי כנסת בישיבה.

מיכאל נודלמן: שלושה, ארבעה.

מיכאל נודלמן: אבל זה אומר איזו חשיבות יש לחברי הכנסת לנושא הזה.

מיכאל נודלמן: כי הם מבינים מה שבמשרד שלכם לא מבינים, שבלי זה אי אפשר עלייה.

מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים להגיד חברים, תחכו שם ברוסיה, באוקראינה, בכל המדינות.

שרה מרום שלו: אני בהחלט רציתי להתייחס לדברים שאמרה חברת הכנסת ליה.

שרה מרום שלו: אנחנו עומדים פה כל חיינו עם עלייה.

שרה מרום שלו: מי שלא יודע כל העליות שעלו, וכל האוניות שהוטבעו בימים, ובמקרה עכשיו קראתי גם כן על איזו אונייה שהוטבעה.

שרה מרום שלו: אני גם באתי לארץ, באתי ב-46', עוד לפני מלחמת השחרור.

שרה מרום שלו: ישר מהגטאות הגעתי.

שרה מרום שלו: גם אז טיפלו בעולים, ודבר ראשון מה שהיה זה היה ללמד אותם עברית.

שרה מרום שלו: אחרת מה יש להם לעשות פה, מה יש לעולים לעשות במדינה שלא יודעים את השפה.

שרה מרום שלו: כשבא ראש ממשלת ברית המועצות ואומר שאני נותן, למה הם ברחו משם, כי היה להם קשה שם, כי לא יכלו להסתגל לשם, כי רצו להגיע בין היהודים, להיות במדינה שלנו.

שרה מרום שלו: אבל כשכל כך מקשים עליהם ולא יתנו להם את הדבר הבסיסי ביותר, זה השפה, הם לא יוכלו לקנות לחם אם אין להם שפה, לא תהיה להם עבודה.

שרה מרום שלו: את המינימום.

שרה מרום שלו: לקצץ את זה בחמישים אחוז, בארבעים אחוז, זה האבסורד הכי גדול מה שיכול להיות.

שרה מרום שלו: למדינה באמת היה עכשיו הסיפור של החינוך, אנחנו בתוך העניינים ואנחנו יודעים.

שרה מרום שלו: יחד עם זה אני לא חושבת שהקליטה זה פחות מכל בית ספר תיכון.

שרה מרום שלו: אני לא חושבת שקליטה יכולה להיות פחות מכל בית ספר תיכון.

שרה מרום שלו: כדי שהילדים שלנו ילמדו בבתי ספר קודם כל ההורים צריכים לעבוד ולהרוויח את הלחם לתלמידים האלה.

שרה מרום שלו: ולשלם להם את המינימום, את מה שהם צריכים כמה פרוטות גם לבית הספר.

שרה מרום שלו: ואם לא יהיה על מה אנחנו מסתמכים.

שרה מרום שלו: ובשביל מה להגיד בכלל לאנשים לעלות לישראל.

שרה מרום שלו: אני מקווה שמשרד החינוך יתעשת ויגיע למסקנות הנכונות.

ליה שמטוב: אני יושבת ראש אגודת ידידות ישראל מולדובה.

ליה שמטוב: לפני כמה חודשים ביקרתי שם, אז הייתי שם בקהילה היהודית.

ליה שמטוב: והיו שם הרבה אנשים, יותר ממאתיים איש, אנחנו הגענו שם עם משלחת, והתחלנו להסביר על ישראל ואיך כדאי לעלות לישראל, ואני חשבתי הם עכשיו יתחילו לשאול על ויזות, כי בכל זאת מולדובה זה לא בדיוק המדינה אולי שאנחנו מעוניינים, ונורא פחדתי מזה שהם יתחילו עם הויזות האלה.

ליה שמטוב: התברר שרוב האנשים שהם היו עולים חדשים, גרו פה עשר שנים, עשרים שנה, הם חזרו לשם, למולדובה.

ליה שמטוב: מה יש כבר לעשות במולדובה.

מאיר פרוש: למה הם חוזרים?

ליה שמטוב: כי פה הם לא מסתדרים.

ליה שמטוב: עכשיו זה לא רק אלה שאני ראיתי אותם, זה המשפחות שלהם, זה הילדים שלהם.

ליה שמטוב: ילדים שלמדו פה בבית הספר.

מאיר פרוש: מה עם הדירות שהם קיבלו פה?

ליה שמטוב: הם קנו את הדירות שקיבלו, ונכנסו פה למשכנתאות.

ליה שמטוב: הם לא בדיוק קיבלו פה, זה לא מקבלים וזה לא בדיוק כמו שאתה אומר.

מיכאל נודלמן: אני רק רוצה להוסיף משהו, העולים באים וחצי שנה הממשלה נותנת להם זכויות וכסף כדי שהם ילמדו.

מיכאל נודלמן: הם לא יכולים לחכות חודש.

מיכאל נודלמן: הם לא יכולים לחכות.

מיכאל נודלמן: כי לימודים הם תלויים בכסף שהם מקבלים לחיות פה.

מיכאל נודלמן: הכל צריך להיות צ'יק צ'ק, כמו שכתוב בספר.

מיכאל נודלמן: אבל פה מה שאני רואה זה לא יהיה.

אדוני היושב ראש, בישיבה הקודמת אנחנו עלינו על הנקודה שמשם חשבנו להתקדם היום.

אנחנו הבנו שמשרד החינוך, ברמיזה כזאת או אחרת הבנו מהם שמישהו החליט על ההחלטה הספציפית הזאת, והבנו מהאנשים שישבו פה גם שגם דעתם לא נוחה מכך.

לכן אני רוצה פשוט מאוד היום לדעת איפה אנחנו מקבלים תשובה ממשרד החינוך בנקודה הזאת.

זה לא עניין של לסבך, יש פה נקודה של מדיניות כנראה, שמישהו מהמחליטים במשרד, הפקידות הכי בכירה, מהמחליטים במשרד החליט לקצץ בדבר הזה.

אולי נוח לה דרכנו לבוא וללחוץ על מישהו אחר.

אבל אני הבנתי שהתקציב זה לא במשרד הקליטה.

אנחנו פשוט מאוד הבנו שהתקציבים מקוצצים במשרד החינוך.

על זה אני רציתי לדעת, על זה רציתי היום לקבל תשובה בהמשך לישיבה הקודמת למה אין דיפרנציאציה בדבר הזה.

על זה דיברנו בפעם הקודמת.

כי אמרנו אם יש גם קיצוצים רוחביים, בכל הכבוד, עדיין יש שיקול דעת למחליט או למחליטה למה לעשות קיצוץ אחיד בכל דבר.

אי אפשר לקצץ בכל דבר אותו הדבר.

אבי מספין: אני מהאגודה הישראלית למען עולי אתיופיה.

אבי מספין: תרשה לי בבקשה להתמקד ביוצאי אתיופיה.

אבי מספין: במהלך שנת הלימודים הקודמת לפני מספר חודשים התכתבנו עם שרת החינוך בנושא של שילוב מורים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך, ובמכתב שהיא השיבה לנו בחודש מרץ, תרשה לי לצטט, דרך היועץ שלה תומר מתן, שאומר ככה: ".

אבי מספין: .

אבי מספין: כבר לפני מספר חודשים הנחתה השרה את הגורמים המקצועיים במשרד לפעול על מנת להרחיב את מעגל המורים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך, להטמיע את כניסתם למוסדות החינוך השונים וכן לפעול להרחבת משרות מורים יוצאי אתיופיה המצויים כיום במערכת.

אבי מספין: במסגרת מדיניות זו הציבה השרה את היעד של הכפלת מספר המורים האתיופים המועסקים במשרד החינוך במהלך שנת הלימודים הבאה.

אבי מספין: .".

אבי מספין: הכוונה לתשס"ח שאנחנו נמצאים בשנה הזאת.

אבי מספין: בנוסף לזה גם חבר הכנסת משה כחלון הגיש שאילתא באותו נושא של שילוב מורים יוצאי אתיופיה, וזו תשובה של השרה: זמן קצר לאחר כניסתי לתפקיד הונחו על ידי הגורמים המקצועיים במשרד לפעול להרחבה משמעותית של מספר המורים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך כבר בשנת הלימודים תשס"ח.

אבי מספין: ופה היא מציינת שנוכל כבר בשנה הבאה לקלוט עשרות מורים חדשים למערכת החינוך.

אבי מספין: באגף לחינוך מבוגרים יש מאה וחמישה מורים יוצאי אתיופיה, מתוך השש מאות מורים אם אני לא טועה, שהם מלמדים גם במערך הגיור וגם בהוראה עברית.

אבי מספין: הם האחרונים שנכנסו למערכת, ואני מאמין שהם גם הראשונים שיצאו.

אבי מספין: אז אני רואה שיש פה סתירה בין מדיניות אחת לשנייה.

מיכאל נודלמן: אני זוכר מה אמר ראש ממשלה שרון, הוא רוצה מיליון עולים.

מיכאל נודלמן: אני זוכר מה אמר ראש הממשלה הנוכחי, הוא גם רוצה עוד עולים.

מיכאל נודלמן: אבל משרד החינוך, שרת החינוך, לא רוצה עלייה.

מיכאל נודלמן: מה אני יכול להגיד.

מיכאל נודלמן: שרה לקליטת עלייה הקודמת.

ארז חלפון: מנחם כהן דיבר עם המשנה למנכ"ל שלנו לפני רבע שעה והוא אמר שהם החליטו אתמול בלילה שבנושא של הגיור שם אין קיצוץ.

משה קליין: אני שמח על על ציטוט הדברים שנאמרו על ידי מנכ"ל משרד הקליטה.

משה קליין: איש בשורה טובה אתה בוודאי.

משה קליין: אם באמת זה יהיה פשרם של הדברים אז מערך הגיור אין לו ולא לכבול על כלום.

משה קליין: אני רק רוצה לומר שאם יהיה חס ושלום קיצוץ הקטסטרופה שאנחנו רואים כרגע בנושא של הגיור של עולי אתיופיה, העדים היו כאן על שולחנה של הוועדה, רק ילך ויגבר.

משה קליין: החברים הללו ייתקעו במרכזי הקליטה, לא ישלימו את העניין, לא יקבלו את תעודות ההמרה, לא יצאו ממרכזי הקליטה.

משה קליין: אז אני מתפלל שהציטוט שנאמר על ידי מר חלפון אכן יתממש, ומעבר לזה יוותר הנושא המהותי שלא אני מופקד עליו.

ארז חלפון: אני שלושה חודשים, עוד לפני ששמוליק עזב ביקשנו להיפגש גם על נושא עברית, גם על עוד כמה נושאים, לא יצא לפועל, את נכנסת, בגלל שביתת המורים עדיין באמת לא יצא להיפגש, ואני מקווה שהפגישה תצא לפועל.

ארז חלפון: אני רוצה להגיד כמה דברים קטנים ואת ההמשך נגיד בפגישה שלנו.

ארז חלפון: לימודי עברית לעולים חדשים, חמש מאות שעות, זה צורך בסיסי של כל עולה חדש.

ארז חלפון: מתחת לזה, אני אומר לכם, אני אומר את זה בצער ובקושי רב, אי אפשר להתחיל אף פעולה ואף תכנית.

ארז חלפון: החמש מאות שעות זה המינימום, ובוועדה שלומית שלפני שנכנסת, שמונתה והמסקנות צריכות להגיע בקרוב, שהם בכלל ממליצים להפוך את האגף לחינוך מבוגרים לרשות ללימודי עברית, עם תוספות של שעות וזה, שאני לא יודע איפה זה יהיה בגלל הקיצוצים והכל.

ארז חלפון: אני לא רוצה להיכנס לזה, אבל מדברים על תוספת של שעות, על הקטנת כיתות, על תגמולים לעולים שיגיעו לאולפן, כי העולים הרי שמגיעים, חלקם עם קשיים, הסל קליטה לא מספיק אז הם גם בקושי מגיעים לאולפן, גם בקושי רוצים ללכת לעבוד, יש עם זה הרבה בעיות.

ארז חלפון: אבל זה צורך בסיסי קיומי בדיוק כמו שהעולה מקבל את הסל קליטה ואת הדמי קיום, ככה זה השעות עברית.

ארז חלפון: זה דבר שהוא קשיח, כל פגיעה אפילו של שעה, אני כבר אומר לעולה הזה הסיכויים שלו להשתלב בחברה הישראלית, בתעסוקה, בללכת לבנק לדבר עם הפקידה, בללכת לרשות מקומית, בללכת לביטוח לאומי, פשוט אין לו את הכלי הזה.

ארז חלפון: וגם היום אנחנו יודעים בדיוק את המצב, ממחקרים שאנחנו עושים, מה קורה מבחינת גם כשיש את החמש מאות שעות הרמה שהם מגיעים.

ארז חלפון: ולכן לבצע קיצוץ בראשון לינואר זה פשוט מסר לעולים אל תגיעו למדינת ישראל, אנחנו לא יכולים לתת לכם את השירות הבסיסי.

ארז חלפון: ציין את זה חבר הכנסת אלקין, לראשון לינואר, אנחנו נשב והכל, אבל השינוי עדיין צריך להיות בתוך המערכת שלכם, כי אני אפגש, אבל אני, היות והדבר הזה לא נמצא בתחום אחריותי, לי במשרד אין מורים, אין אנשי מקצוע.

ארז חלפון: אם יש איזה משהו שרוצים לטווח הארוך אפשר לשבת ולראות, אבל בטח שזה לא יהיה ל-2008, אם כן זה 2009, אבל זה אומר שינוי מאוד גדול עם רפורמה, וזה דברים שאנחנו נצטרך לשבת ולדון עליהם.

ארז חלפון: אבל זה לא לראשון לינואר.

ארז חלפון: אני רואה גם את ההשלכות, ושוב, אני מקווה מאוד שהקיצוץ הזה יבוטל, גם מבחינת מספר התלמידים בכיתות, אני לא מדבר כרגע אם לא ייפגע החמש מאות שעות, עולה חדש שגר בקריית שמונה, אבל בקריית שמונה בגלל הקיצוץ ייסגר האולפן כי אין מספיק עולים הוא צריך לנסוע לצורך העניין לעיר קרובה, לשכנע את העולה לנסוע ועוד זמן נסיעות, זה גם כסף וזה גם זמן וזה גם לשכנע את העולה עכשיו בוא תיסע על הכבישים שעתיים הלוך, שעתיים חזור, ארבע שעות בכיתה, ואל תעשה כלום, וגם ככה הם מחפשים את העבודה השנייה.

ארז חלפון: ואני מאוד מקווה שלראשון לינואר זה יתבטל.

ארז חלפון: לגבי נושא הגיור, מעבר למה שהרב קליין אמר, קודם כל אני מקווה שההודעה של מנחם כהן היא על דעתך ובאמת אין שם קיצוץ.

ארז חלפון: מעבר למה שהרב קליין אמר שאם יהיה קיצוץ בנושא הגיור של המורים לגיור אף בן קהילה אתיופית לא יוכל לצאת ממרכז הקליטה, לקבל תעודה, להצטרף במסגרת רשמית לעם היהודי.

ארז חלפון: מעבר לכך זה יגרום למדינת ישראל להוצאה של מיליוני שקלים, כי אם בן הקהילה לא יוצא ממרכז הקליטה זאת אומרת המגיעים הנוספים מאתיופיה, וכמו שאתם יודעים מגיעים כל חודש שלוש מאות עולים מאתיופיה, יש את התחלופה, מי שמסיים יוצא, זאת אומרת שמדינת ישראל תצטרך להיערך מראשון לינואר או ראשון לפברואר להקמת מרכזי קליטה ושכירת מרכזי קליטה.

ארז חלפון: ואני רק רוצה להגיד לכם, מרכז קליטה זה סדר גודל של בין חמישים למאה מיליון שקלים מרכז אחד.

ארז חלפון: אז אני מבקש רק שהמשמעויות האלה פשוט ייוודעו לאנשים, ואת שאר הדברים אנחנו נעשה בפגישה.

ארז חלפון: תודה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה רק להוסיף שזה לא קפריזה של חברי כנסת.

מיכאל נודלמן: זה חיים או מוות לעלייה.

מיכאל נודלמן: אם לא תהיה עלייה בשנת 2008 גם ב-2009 יהיה קשה.

מיכאל נודלמן: אתם תהיו אשמים שגל עלייה שכל אחד אומר אני רוצה, אני רוצה, זה יפסיק.

זאב אלקין: הערה, בעקבות הדברים של מנכ"ל משרד הקליטה.

זאב אלקין: הרי כל המערך הזה של אולפנים עובד לפי שנת לימודים ולא לפי שנת תקציב, המדינה מתנהלת לפי שנת תקציב.

זאב אלקין: ולכן אני הייתי ממליץ, אם וכאשר, ואני מאוד מקווה שזה יקרה בתכיפות, תגיעו לדבר על רפורמה, אל תשימו יעד ראשון בינואר אלא תשימו יעד ראשון בספטמבר.

זאב אלקין: ככה שבמקום ראשון בינואר 2009 לפחות ברמת הפיילוט ראשון בספטמבר 2008.

זאב אלקין: כי אחרת ראשון בינואר יהפוך לראשון לספטמבר של 2009.

זאב אלקין: המערכת הזאת לא יודעת להשתנות באמצע שנת לימודים, או לפחות לא בצורה כל כך משמעותית.

מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד שעולים שהם צריכים ללמוד באולפנים הם עכשיו פה.

מיכאל נודלמן: מראשון בינואר הם פה.

מיכאל נודלמן: הם מחכים.

מיכאל נודלמן: בבקשה, אנחנו רוצים לשמוע.

מיכאל נודלמן: לוועדה, לא למנכ"ל משרד הקליטה.

מיכאל נודלמן: יש פה חברי ועדה שהם דואגים מאוד.

שלומית עמיחי: גם אנחנו שותפים לדאגה, כלומר לא נעשה פה משהו מתוך רצון לפגוע אלא נעשה פה משהו באין ברירה, מתוך חובה להבטיח מה שהמשרד מחוייב.

שלומית עמיחי: ואני אומרת את זה באחריות מלאה, אני יודעת גם על עצמי, גם על אנשי המשרד וגם על השרה.

מיכאל נודלמן: לעלייה אתם לא מחוייבים?

שלומית עמיחי: אנחנו מחוייבים בראש וראשונה לילדים שלומדים בבתי ספר, ואני לא צריכה להסביר היום לציבור באיזה מצב אנחנו עמדנו כאשר היתה מחוייבות, אני חושבת שכל הציבור תמך בה, לקדם את המורים, את שכר המורים במדינת ישראל, והמשמעות היא השקעה של מיליארדים, כולל מחוייבות של המשרד לסייע בהשקעה הזאת.

שלומית עמיחי: גם אני סבורה שאולי המשרד נטל על עצמו יותר קשה מנשוא נאמר, אבל זאת מציאות, והיום אנחנו מחוייבים למציאות הזאת.

שלומית עמיחי: ולכן אנחנו נמצאים במצב שכמה מהנושאים המאוד קרובים ללבנו אנחנו מתקשים להמשיך לקיים אותם, כולל נושא האולפנים.

שלומית עמיחי: אני שותפה, מכובדי המנכ"ל, לאמירתך הקליטה מחייבת ידיעת השפה העברית, והיא משפיעה גם על הילדים שמגיעים לבית ספרנו.

שלומית עמיחי: כלומר אין ספק שמשפחה שלא יכולה להיקלט גם הילדים במצוקה, וזאת תופעת שרשרת, ואנחנו יודעים את זה, ואנחנו לא אטומי לב להבין את הסיפור הזה.

שלומית עמיחי: אני שמעתי את מה שאומר חבר הכנסת אלקין ואני בכבוד רב רוצה לומר שני דברים.

שלומית עמיחי: במצב הקשה הזה שנקלענו אליו אני מאוד אשמח, ואני אומרת את זה גם בשם השרה, באין ברירה, להציע שמשרד הקליטה יקבל עליו אחריות לנושא של האולפנים, כאשר מאתנו תתקבל כל העזרה האפשרית, כמובן תקציבית בכל מה שישנו, אבל מעבר לזה גם בידע העצום שנרכש בתוך המשרד בנושא של הנחלת הלשון מיום קיומה של הנחלת הלשון, שאני חושבת שהמשרד לקח על עצמו נושאים חשובים.

שלומית עמיחי: המשרד נאלץ בשנים האחרונות להיפרד מכמה נושאים חשובים, גם תרבות, גם ספורט, נושאים שהם לא בלב לבו של החינוך.

שלומית עמיחי: ולכן אני כן רואה אפשרות לאיזה שהוא שילוב.

שלומית עמיחי: הוא יכול להיות גם איזה שהוא שילוב, שנדבר עליו ונסכים עליו, הכל בעיניים של איך להבטיח בכל זאת המשך טיפול יעיל באולפנים.

שלומית עמיחי: יכול להיות שזה בחיבור כלשהו שיכול להיות עם הקליטה, יכול להיות שבעזרת סוכנות, אני אינני יודעת.

שלומית עמיחי: אני חושבת שאת זה צריך ללבן.

שלומית עמיחי: אבל הכיוון הזה הוא כיוון שבאין ברירה אני רוצה לומר שהוא יכול לבוא בחשבון מבחינת שרת החינוך.

שלומית עמיחי: לכן ההצעה שלי היא שני דברים.

שלומית עמיחי: אחד אנחנו נפעל לכך שאף עולה לא ירגיש באחד לינואר או באחד לפברואר שקרה משהו, כלומר זה לא יפגע בעולים, אנחנו נפעל כך, בשילוב עם האגף, עם כל מגבלותינו, לזה שכל העולים שהיו מקבלים עד היום תשובה ימשיכו לקבל, כדי שהפגיעה לא תהיה ברמה כזאת שהפרט ייפגע בה, וזה אני לוקחת על זה אחריות.

זאב אלקין: כולל מרחקי נסיעות עם צפיפות בכיתות?

שלומית עמיחי: אנחנו נעשה את הכל פרטני, אחד לאחד, לראות שאין פגיעה באחד בינואר ברמת השירות שמקבלים העולים בנושא העברית.

שלומית עמיחי: אנחנו ניקח את הכמה חודשים שישנם שהם החודשים עד ההיערכות של ספטמבר לראות איך אנחנו יכולים להיערך בשילוב שיתוף משרד הקליטה ככל שמשרד הקליטה ייאות או יוכל או ירצה לקבל על עצמו, ואז נראה איך אנחנו יכולים להבטיח את המשך הפעילות כך שהיא תתקיים, עם המורים שהוכשרו לכך, שאין סיבה בעולם שהם לא ימשיכו במקצועיות שלהם לתת את השירות שהם נתנו עד היום.

שלומית עמיחי: אנחנו גם נראה את הנושא של המורים העולים מאתיופיה, יוצאי אתיופיה, שהוא מאוד חשוב והוא בראש מעיינות טיפולנו לראות איך אנחנו יכולים להביא לידי ביטוי את המורים הללו שבאולפנים או במערכת החינוך או כמובן בהמשך שיהיה.

שלומית עמיחי: זה לא בכיוון שהאחרון נכנס ראשון יוצא, אלא באמת נשקול דברים לגופם ולקיים את מה שהשרה הבטיחה.

אביגדור לויתן: מה לגבי המורים לגיור?

שלומית עמיחי: כשיש מי שמבשר בשורה, אני האחרונה שאהיה המבשרת הפוך.

שלומית עמיחי: זה מה שנאמר, זה מה שיהיה.

ארז חלפון: שלומית ברשותך, אמרת פה משפט ששרת החינוך ואת הגעתם לאיזו החלטה שאתם מבחינת

ארז חלפון: כם מוכנים להעביר את הנושא הזה למשרד הקליטה.

ארז חלפון: אחד כמובן שקודם כל צריך דיון מיידי בנושא, כי זה מבחינתי, אני רוצה להבהיר דבר אחד, קודם כל מן הראוי גם לדבר אתנו לפני ולראות אם אנחנו יכולים ואיך.

ארז חלפון: נניח שכבר דיברתם איתנו, משרד הקליטה בנוי הרבה מאוד שנים עם אגפים שונים, כאשר הוחלט שנושא החינוך הוא נמצא במשרד החינוך, כי שם יש את המורים ואנשי מקצוע, במשרד הקליטה אין אנשי מקצוע, יש כרגע אחד בהליכי מכרז שאמור להיות ממונה חינוך כדי להיות בקשר ולתאם את כל הפעילויות אתכם, שהצלחנו להגיע.

ארז חלפון: במידה ונגיד דיברתם איתנו, ואנחנו נקיים ישיבות ונחליט שאנחנו כן רוצים ומוכנים, הדבר היחידי שאנחנו נוכל לעשות זה ללכת להפרטה דרך בתי ספר פרטיים.

ארז חלפון: ללכת להפרטה ובתי ספר פרטיים, מעבר לנושא המכרזים והחשב הכללי ויועצים משפטיים ואיך שעורכים מכרז, העניין הוא בכלל קודם כל לבדוק שמכונים כמו ברליץ וסמר-סקול וכאלה בכלל יש להם פריסה.

ארז חלפון: צריך לבדוק את הדברים האלה, שהם יכולים לתת שירות לכל עולה ברחבי הארץ, גם אם בקריית שמונה יש ארבעה עולים, שהם יכולים לפתוח שם בכלל אולפן פרטי, וכמובן לראות את התימחור וכל הדברים האלה, שזאת עבודה, אמר חבר הכנסת מיכאלי חמש שנים, ואני חושב שאפשר לגמור את זה גם בחצי מהזמן, אולי קצת קודם, אם נפעיל את כל המשרד ונעבוד על זה, ואני מקווה מאוד שנצליח.

ארז חלפון: גם אם דיברנו וחשבנו והתקדמנו והלכנו לדבר הזה, וכולם יכולים לעמוד בדבר הזה, הדבר הזה הוא צריך להיות תקציב קשיח.

ארז חלפון: זאת אומרת המחיר שיזכו בו במכרז אותם מורים, שעוד פעם, מינימום זה יהיה חמש מאות שעות, אני מקווה שגם יהיה אפשר יותר, להגיע לשש מאות ושבע מאות שעות, זה יצטרך להיות תקציב קשיח, בדיוק כמו סל קליטה ובדיוק כמו דמי קיום.

ארז חלפון: זאת אומרת אני לא אוכל להגיד באיזה שהוא שלב נגמר לי, ולעולה החמש עשרה וחצי אין לי יותר תקציב לעברית, הוא לא מקבל, כי זה חלק מפעילויות שאני עושה שיש פלטים וכאלה.

ארז חלפון: אבל התקציב, אני כבר אומר, אני בכוונה הגעתי לסוף הדרך למרות שעוד לא הגענו לתחילת הדרך, הנושא הזה יצטרך להיות מתוקצב, עם הסכמת משרד האוצר, אגף התקציבים, אם יש כמובן את כל הפריסה, לתקצב אותו.

ארז חלפון: הכל יכול להיות, אבל זה כמו שאמרתי לפני הכל.

אריה קורת: בתהליך הזה בהחלט יכול להיות מצב שבשנה הבאה תעבירו אלינו את הטיפול גם בילדי עולים במסגרת בית הספר.

שלומית עמיחי: אני לא חושבת שזה יגיע למצב כזה.

מיכאל נודלמן: אני לא הבנתי איך זה הולך כל הדבר.

מיכאל נודלמן: אם אנחנו מסיימים עכשיו אני נשאר במצב שאני הייתי קודם.

זאב אלקין: לא, קצת יותר טוב.

זאב אלקין: אם אני מבין נכון שני דברים חדשים למדנו, שבחצי השנה הראשונה של 2008 לא תהיה שום פגיעה, אפילו עד רמת הפרט בנושא הזה.

זאב אלקין: זה קודם כל, אם אני שמעתי נכון את משרד החינוך.

זאב אלקין: שהמערכת תישאר כמות שהיא היתה.

זאב אלקין: זה אחד.

זאב אלקין: ודבר שני למדנו שיש נכונות משני המשרדים להיכנס להידברות על האפשרות של רפורמה מבנית.

מיכאל נודלמן: אחרי שמנכ"ל משרד הקליטה אמר פה איך זה נכנסים אני לא כל כך בטוח שיש מוכנות.

ארז חלפון: אני אומר, קודם כל בבדיקה מוקדמת פנים משרדית וכללית אם יש ארגונים שבכלל יכולים לעמוד, ורק אז נתחיל את ההידברות.

ארז חלפון: ומעבר לכל הדברים שכמובן חבר הכנסת מיכאלי ציין שאם כן זה פעולות מכרזים ואישורים ופטורים ותקציבים קשיחים, ומשרד האוצר צריך להיות בתוך העניין וכו'.

שלומית עמיחי: ברשותכם, אני שותפה למה שאומר מנכ"ל משרד הקליטה שלא נקדים מאוחר למוקדם.

שלומית עמיחי: אמירתי אמרה שבעקרון, אם זה יביא פתרון הולם וטוב לעולים, אז יש לנו נכונות גם לדבר עם משרד הקליטה ולראות האם זה מתאים והאם שם ניתן יהיה לתת את הטיפול ההולם יותר לאור הקשיים שאנחנו מצויים בהם.

שלומית עמיחי: לכן ההערה נכונה, אנחנו לא דיברנו על זה, לא ידעתי שזה יעלה כאן, לכשזה עולה אני אומרת יש נכונות לדבר על זה, על כך יש לי הסכמה של השרה, וההמשך אנחנו צריכים לעשות בינינו.

שלומית עמיחי: אגב משרד החינוך קלט לפני לא מעט שנים את עליית הנוער מהסוכנות היהודית.

שלומית עמיחי: אני מכירה את התהליך, הוא לא תהליך פשוט, הוא מחייב הכנה, באמת עד רמה של פרט, גם לגבי המורים שמועברים, גם לגבי הפיקוח, גם לגבי נושאים אחרים.

שלומית עמיחי: זה תהליך שצריך לבנות אותו לאט.

שלומית עמיחי: אם נמצא לנכון, בהסכמת שרים וביכולת שלנו לממש אותו, אם נמצא לראות איך צריך לממש את זה.

שלומית עמיחי: בכל מקרה מתוך הראייה הזאת אני אומרת אנחנו ניקח על עצמנו את התקופה של עד ראשון לספטמבר כך שלא תהיה פגיעה בעולים ונוכל להמשיך לקיים את זה והמעבר יהיה חלק ככל שאפשר, אם יהיה.

מיכאל נודלמן: אנחנו כותבים בפרוטוקול, התחייבות מנכ"לית משרד החינוך שעד ראשון לספטמבר לא יהיו שינויים בלימודי שפה לעולים חדשים מבוגרים.

מיכאל נודלמן: וגם בגיור.

זאב אלקין: אדוני היושב ראש אני מציע שנחליט כאן לבצע איזה שהוא מעקב אחרי התהליך הזה, שאנחנו עוד לפני פגרת האביב נקיים כאן עוד דיון, נשמע מהם איך הם מתקדמים.

מיכאל נודלמן: יחד עם שני המשרדים.

מיכאל נודלמן: במרץ, בהתחלה של מרץ אנחנו רוצים להזמין אתכם.

מיכאל נודלמן: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.