ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 427, 2007-12-17 09:00

גלעד ארדן: בוקר טוב.

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר היום שתי הצעות חוק: הצעת חוק מידע אודות רכב משומש (גילוי נאות), התשס"ז-2007, שלי.

גלעד ארדן: קיימנו בה כבר דיון אחד ב-5 בנובמבר השנה; הצעת חוק נוספת: חוק הגנת הצרכן (תיקון – עסקה לעניין רכישת רכב משומש), התשס"ו-2006 של חבר הכנסת אמנון כהן.

גלעד ארדן: הצעת החוק של חבר הכנסת אמנון כהן אושרה ביום 28 בנובמבר 2007.

גלעד ארדן: חבר הכנסת טל, אתה מעוניין להציג?

דוד טל: לדעתי, ראוי וכדאי שנמזג אותן.

דוד טל: הגם שמגיש ההצעה איננו כאן, אני מניח שהוא לא יתנגד שנמזג את ההצעות, ולו רק כדי שיקבל את הקרדיט הנאות בזמן הראוי.

לאה ורון: מגיש ההצעה ביקש להתנצל.

גלעד ארדן: לפני שאנחנו מצביעים על מיזוג ההצעות אני רוצה לשמוע את עמדת הממשלה וכיצד היא מבינה את הצעת החוק הזאת.

גלעד ארדן: משרד התמ"ת, בבקשה.

גלי גלזר: עמדת הממשלה הייתה לתמוך בהצעת החוק כפוף לתיאומים עם משרד התמ"ת, משרד המשפטים ומשרד התחבורה.

גלי גלזר: אנחנו גם סבורים שראוי למזג בין שני החוקים האלה, אבל אנחנו רוצים להבהיר שהצעת חוק הגנת הצרכן צריכה להיכנס להצעת החוק שלך רק מכיוון שאצלנו זה קצת יותר מצומצם.

גלי גלזר: מדובר על חובות לצרכן, והחוק שאתה מבקש להחיל הם גם על גופים פרטיים בין אנשים פרטיים, וזה משהו יותר רחב.

דוד טל: - - - הוא לא צרכן?

גלי גלזר: הוא גם צרכן, אבל- -

יצחק קמחי: אני מוכר - - - חלק גדול מעסקות הרכב הן ביני לבינך.

גלי גלזר: הרעיון של חוק הגנת הצרכן הוא להגן על הצרכנים מפני עוסקים.

גלי גלזר: לכן אנחנו לא חושבים שנכון להכניס לשם גם פרטים.

גלי גלזר: לעניין האחריות, אנחנו סבורים שאם תוטל אחריות על הממונה להגנת הצרכן היא צריכה להיות רק בתחומים - -

גלעד ארדן: כיוון שהמציע אינו נמצא- -

דוד טל: הם אמרו שהם מוכנים למיזוג.

גלעד ארדן: אבל רציתי לראות כיצד הם מפרשים את הצעת החוק.

גלעד ארדן: הקורא הסביר יקרא את הפרוטוקול ולא יידע מה הצעתו הטובה של חבר הכנסת כהן.

גלי גלזר: אם כך אני אסביר.

גלי גלזר: מבקשים לעשות בחוק 4 דברים עיקריים: קודם כול, לקבוע חובת עריכת חוזה בכתב, לקבוע מסירה של טופס גילוי עם פרטי גילוי מסוימים בתוכו; חובה לגלות לצרכן שמדובר בסוחר רכבים; וזכות ביטול.

ניר ימין: את מדברת על הצעת החוק של חבר הכנסת כהן.

גלי גלזר: כן.

גלעד ארדן: למעשה, זאת הצעה לגמרי שונה מההצעה שלי.

גלעד ארדן: היא מוסיפה חובות נוספות למוכר רכב משומש, כאשר כרגע הצעתו של חבר הכנסת כהן חלה רק לגבי מי שזה עסקו.

גלעד ארדן: הוא חייב לעשות חוזה בכתב, חייב למסור לו טופס גילוי פרטים בנפרד מהחוזה שיכלול את שמו המלא, תעודת הזהות שלו, מענו המלא, מספר התאגיד, שמו המלא של בעל הרכב, מספר הזהות שלו ומענו המלא.

גלי גלזר: החפיפה שמצאנו היא בעיקר בעניין חובת הגילוי בסעיף קטן 4 – נושא הפגיעות.

גלי גלזר: הוא מטיל חובות גילוי מסוימות בסעיף 14(א)(1)(ב).

גלי גלזר: סעיף קטן 4 הוא, לדעתנו, המקום שיש בו החפיפה להצעת החוק שלך.

לאה ורון: "כל פגיעה שנגרמה לרכב עד מועד חתימת החוזה, לזה את מתכוונת?

גלי גלזר: אנחנו חושבים שיש מקום לעשות פה- -

גלעד ארדן: כן, בסדר.

דוד טל: אפילו אם הייתי מגיש על החוק שלך את ההשגות האלה זה היה יכול להיכנס בחוק שלך.

גלעד ארדן: אין לי בעיה.

גלעד ארדן: שני החוקים רוצים להסדיר לטובת הגילוי הנאות והשקיפות בין הקונה למוכר את כל הפרטים ואת מצבו של הרכב, ולתת כלים בידי הקונה כדי שיידע את המצב לאשורו גם מבחינת בעלים קודמים של הרכב, אם אני מבין נכון.

גלעד ארדן: אני צודק?

גלי גלזר: כן.

גלי גלזר: זה בסעיף קטן (3).

אבי גלנצר: מספר הבעלים.

גלעד ארדן: מספר הבעלים ולא זהות הבעלים.

יקי אנוך: היא ציינה תעודת זהות, אז גם זהות.

גלי גלזר: בסעיף 2 דובר על בעל הרכב- -

גלעד ארדן: סוחר הרכבים הוא בדרך כלל לא בעל הרכב.

גלי גלזר: הוא רק מתווך.

גלעד ארדן: הסנקציה היא בעצם: "הפר העוסק, רשאי הצרכן לבטל את העסקה".

גלי גלזר: הוא מציע להטיל גם סנקציה פלילית, ולזה אנחנו מתנגדים.

דוד טל: אם אני אטיל עליו קנס גדול עד 12,900 – השופטים לא ייתנו 12,900, אלא 1,500-2,000.

דוד טל: עקרונית למה זה לא פלילי?

גלי גלזר: אנחנו חושבים שלא צריך תמריץ לעניין הזה.

גלי גלזר: מדובר בעסקאות בסכומים מאוד גבוהים.

גלי גלזר: כאשר מדובר בעסקה כזאת יש תמריץ פרטי לכל בן אדם לתבוע בבית משפט באופן פרטי.

גלי גלזר: לא צריך את הסנקציה הפלילית.

דוד טל: אתם חוששים מתביעות בבית משפט?

גלי גלזר: לא, להפך.

גלי גלזר: מכיוון שמדובר בעסקאות בסכומים מאוד גבוהים אדם יכול ללכת לבית משפט באופן פרטי.

גלי גלזר: ההגנה שאנחנו חושבים שצריך לתת בתחום הפלילי זה רק במקומות שאין תמריץ לבן אדם לגשת בעצמו לבית המשפט לבד.

גלי גלזר: כשמדובר בעסקה של רכב של 40-50 אלף, יש לבן אדם התמריץ ללכת.

דוד טל: אף על פי שאם אני אטיל עליהם סנקציה כך שזה הופך להיות פלילי יהיו אנשים ש"יראו וייראו", ואז לא תסתמי את בית המשפט כפי שאת לא רוצה לסתום אותו עם ריבוי תיקים?

גלי גלזר: אני לא חוששת מסתימה של בית המשפט- -

דוד טל: אני חושש מאוד מפני שעינוי הדין שבית המשפט גורם, גורם לעיוות דין להרבה מאוד אנשים.

דוד טל: אדם מגיש תביעה, ואחרי 5-4 שנים נזכרים לדון בעניין שלו, זה נראה לך סביר, נכון, רצוי, ראוי?

יצחק קמחי: גם כשאנחנו מתכננים את זה במישור הפלילי זה לא לוקח פחות זמן- - -

דוד טל: אנחנו מכירים היטב, ההבדל הקטן הוא שאתה יודע שיכולה לחול עליך סנקציה כזאת, וזה פלילי.

דוד טל: אני לא רוצה חלילה לעשות הכללה לכל סוחרי הרכב – אולי יש חלק שלא חושדים בזה, אבל לדעתי זה יכול להיות גורם מרתיע, ואני רוצה את גורם הרתעה.

דוד טל: זה יכול לצאת טוב יותר.

דוד טל: באיזונים בין זה לזה, זה מכריע.

גלעד ארדן: מעבר ליכולת של הקונה לבטל את העסקה אתם מתנגדים שהעבירה על החוק של חבר הכנסת כהן תגרור גם קנס.

גלי גלזר: נכון.

גלעד ארדן: מדוע?

גלי גלזר: כמו שהסברנו עכשיו, יש תמריץ לכל בן אדם לגשת בעצמו לבית המשפט, והוא לא צריך את העזרה הפלילית, מכיוון שמדובר בעסקאות בסכומים גבוהים.

גלי גלזר: לכן לא צריך את התמריץ הזה.

גלעד ארדן: במה זה רע כהרתעה שאדם שרוצה לרמות מישהו, ואולי יבנה על כך שהקונה לא ינהל נגדו הליכי תביעה.

גלעד ארדן: מה רע שהוא יחשוש מענישה פלילית או מקנס פלילי בנושא?

גלי גלזר: סיבה נוספת שאנחנו חושבים שלא ראוי במקרה זה שזה יחול פלילית היא גם בגלל הנגישות למידע.

גלי גלזר: זה מה שאנחנו נדון על זה עוד, והבנתי שזה גם יידון בהצעת החוק שלך.

גלי גלזר: יכולה להיות בעיה בחשיפה למידע של הסוחר עצמו.

גלי גלזר: לכן להטיל עליו אחריות פלילית בגלל מידע שיכול להיות שלא יגיע אליו במלואו, זה עלול להיות בעייתי.

דוד טל: ממתי זה מתחיל להיות סכום גבוה?

גלי גלזר: מכירת רכב לפחות מ-30,000 שקל - -

דוד טל: ואם זה 20 אלף או 15 אלף או 5,000?

יצחק קמחי: זה לא השיקול המרכזי.

גלעד ארדן: השיקול המרכזי הוא שאתם חושבים שלפעמים הסוחר עצמו לא יודע את המידע- -

קריאה: זאת בעיה שלו.

גלעד ארדן: זה לא נשמע לכם מוזר?

יצחק קמחי: אנחנו חושבים גם על המגבלות של האכיפה הפלילית, גם על המוטיבציה של הסוחרים לגבות וגם על סכומי הנזק.

יצחק קמחי: אנחנו יודעים באלו סכומים נעים מחירי הרכב, זה סכומים של עשרות אלפי שקלים, לא סכומים קטנים.

יצחק קמחי: כדי ליצור תמריץ לצרכנים לקבוע דיברנו על פיצוי של 10,000 שקל שייצור את התמריץ לבוא ולהגיש תביעות.

יצחק קמחי: זה אושר פה בוועדה לפני חודש וחצי.

יצחק קמחי: אנחנו מדברים פה על מחירים של מכוניות, וכולם יודעים כמה עולות מכוניות עממיות מיד שנייה.

יצחק קמחי: זה בסביבות עשרות אלפים בודדים.

דוד טל: אנשי רחביה קונים מ-20 אלף ומעלה, אנשי שיכון המזרח קונים ב-5,000 עד 10,000, מה לעשות?

דוד טל: אני צריך לתת דעתי בחוק גם לאנשים הללו.

יצחק קמחי: אבל אתה רוצה ליצור תחושה, ואנחנו צריכים להתווכח ולהגיע להסכמה.

דוד טל: אני לא צריך להתווכח, רק הקו שאתה מעביר כדי להגדיר מהו מחיר גבוה, זה עניין אחר.

יצחק קמחי: אני מסכים איתך שזה קו לא מדויק.

יצחק קמחי: אבל למישהו מחיר של 5,000 הוא מחיר גבוה, ולאחר הוא כלום.

יצחק קמחי: זה גם ברור.

דוד טל: והוא גם צרכן וגם אזרח.

יצחק קמחי: בוודאי.

יצחק קמחי: אני רק מנסה להדגיש בפניכם גם את המגבלות של האכיפה הפלילית.

יצחק קמחי: האכיפה הפלילית היא כלי כבד, הוא כרוך בחקירה, הוא כרוך בהגשת כתב אישום ובניהול פלילי ארוך.

יצחק קמחי: זה לא משהו מידי, ובסופו של דבר הקנס – אם יוטל – יוטל על אותו סוחר.

יצחק קמחי: לא בהכרח הצרכן יצטרך בדרך האזרחית לממש את אותו פסק דין ולקבל את הכסף שמגיע לו.

יצחק קמחי: אפשר למצוא מנגנונים אחרים נוספים.

גלעד ארדן: ככל שזכור לי, לא צריך רישיון מיוחד כדי להיות סוחר של רכב משומש.

יצחק קמחי: לצערי, לא.

גלעד ארדן: לכן יכול להיות שאנשים מסוימים מוכנים לקחת גם את הסיכון שפה ושם מקסימום תתבטל עסקה של רכב משומש כי הם לא בדיוק הציגו את המצג הנכון, ויש קונה תמים – דרך אגב, גם כאשר הם הוליכו שולל הנזק הוא לא עשרות אלפי שקלים.

גלעד ארדן: זה שלא הציגו לך שהרכב היה של חברת ליסינג או שעבר אובדן להלכה, יכול להיות שזה ישפיע על מחיר הרכב ב-5%-10%, ולא בטוח שכל אדם ייקח שמאי להציג בתביעה כמה זה השפיע וכמה רימו אותו וינהל תביעה.

גלעד ארדן: אני לא מבין את התנגדות המדינה שיהיה גם קנס פלילי- -

יצחק קמחי: אתה לא חושב שהמדינה צריכה את השמאי ואת כל הדברים כדי להוכיח את זה?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אבל אם המדינה מגלה שמישהו פועל בדרך הזאת באופן סדרתי, מדוע שלא תהיה אפשרות להטיל עליו קנס?

גלעד ארדן: אני לא מבין את גורמי המדינה שלא רוצים שיהיה להם הכלי הזה.

גלעד ארדן: אף אחד לא יספור לכם כמה קנסות או כתבי אישום הגשתם בנושא הזה.

יצחק קמחי: העבירות קיימות גם היום- -

קריאות: - - -

יצחק זיו: עצם העובדה שכל אחד יכול להיות סוחר רכב, ולא צריך להמציא כישרון מיוחד, ההרתעה הזאת יכולה לשמש כבר נקודת התחלה טובה.

רוני נויבאור: בסופו של דבר יש עבירה פלילית על הטעיה.

רוני נויבאור: השורה התחתונה כאן היא רק אם לתת חובה לענישה פלילית על הגילוי.

רוני נויבאור: כלומר אם אדם הטעה, וממילא מוטלת עליו החובה לגלות את המידע הזה, אבל הוא הטעה – שם יש ענישה פלילית, וזאת העבירה המרכזית בחוק הגנת הצרכן, שהענישה בגינה היא החמורה ביותר.

רוני נויבאור: לכן צריך להביא בחשבון שמדובר רק על חובת הגילוי עצמה.

גלעד ארדן: בסדר גמור.

גלעד ארדן: יש לכם לומר עוד משהו על החוק?

רוני נויבאור: לנו יש דברים לגבי סעיפים פרטניים.

גלעד ארדן: אני מציע לקיים הצבעה על מיזוג שתי הצעות החוק.

גלעד ארדן: מכיוון שקיימנו דיון על החוק שלי אנחנו נקרא אותו ונשמע הערות כלליות על כל סעיף, ולאחר מכן נקרא את הצעת החוק של אמנון כהן.

ניר ימין: לא חייבים לקרוא את הצעת החוק של חבר הכנסת כהן, אפשר רק לראות מה צריך להוסיף מהצעת החוק של חבר הכנסת כהן.

גלעד ארדן: אני מעלה להצבעה למזג את שתי הצעות החוק.

גלעד ארדן: מי בעד? 3 בעד.

גלעד ארדן: ההצעות מוזגו.

גלעד ארדן: נקרא את הצעת החוק שלי ותראה איפה צריך להוסיף.

גלעד ארדן: אני כבר אומר שאני מבקש את התייחסות הממשלה.

דוד טל: זה רק קריאה טרומית, לא?

לאה ורון: זה הכנה לקריאה ראשונה.

גלעד ארדן: אני הגשתי הצעת חוק נוספת שחשבתי שאפשר להכניס אותה להצעות החוק האלה, אלא אם כן למשרד התחבורה יש התנגדות גורפת ויסביר לי למה בלתי אפשרי שמשרד התחבורה יחייב את מכוני הטסטים להכניס בזמן הבדיקה השנתית גם את הקילומטרז' שהרכב הגיע אליו.

גלעד ארדן: זה דבר שיתוסף לספח הטסט השנתי ויחסל את כל תופעת זיוף הקילומטרז'.

גלעד ארדן: אם סמנכ"ל המשרד יסכים לזה אני גם מסכים לתת לזה זמן היערכות גדול בעניין הזה אף על פי שאני לא רואה ביישום של זה בעיה כל-כך קשה, וגם ראיתי שיש מדינות בעולם שזה מתבצע בהן.

גלעד ארדן: אני מבקש את התייחסותך, לפי המסמך שהגשת, לשאלה המורכבת יותר שעלה בפעם שעברה, האם ניתן לחייב לרשום בטסט את זהות הבעלים הקודם של רכב מחברת ליסינג או של רכב שעבר שיקום להלכה.

גלעד ארדן: אני מבקש את התייחסותך אחר-כך.

גלעד ארדן: נקרא את הצעת החוק.

ניר ימין: הצעת חוק מידע אודות רכב משומש (גילוי נאות), התשס"ז-2007 הגדרות 1.

ניר ימין: בחוק זה- "עוסק רכב מורשה" – מי שעיסוקו מכירת רכב משומש, בין כעיסוק יחיד ובין כאחד מעיסוקיו; זאת כבר שאלה שאנחנו צריכים להחליט, האם אנחנו מחילים את זה גם על עסקאות בין אנשים פרטיים או רק על עוסקים שמבצעים עסקאות.

ניר ימין: כשבפעם הקודמת בדיון עלתה השאלה הזאת נשמעו כל מיני דעות.

ניר ימין: גם כשדנים על מי צריכות לחול חובות הגילוי האלה צריך גם לחשוב האם גם על אדם פרטי אנחנו רוצים להחיל חובת תיעוד מסמכים למשך כמה שנים כמו שלפעמים מחילים על עוסקים.

גלעד ארדן: אני רק רוצה לחדד משהו, וחשוב לי שמשרדי הממשלה יתייחסו.

גלעד ארדן: יש הבחנה בסיסית בין הצעת החוק שלי לבין הצעת החוק של אמנון כהן.

גלעד ארדן: הצעת החוק שלי לא מחייבת את המוכר בשום דבר אקטיבי, רק נותנת כלי לקונה שאם הוא רוצה ללכת למוסך שהוצג בפניו שהוא זה שטיפל כל השנים ברכב שהוא קנה, יש לו זכות לקבל מהמוסך הזה מידע בדיוק כמו שלבעל הרכב הייתה זכות לקבל, ואין הגנת פרטיות בפניך.

גלעד ארדן: לכן בהיבט של הצעת החוק שלי אני בכלל לא מבין למה לעניין זה צריכה להיות הבחנה אם קניתי את הרכב מאדם פרטי שהציג בפניי מצב מסוים לגבי רמת הטיפול או שקניתי את זה מסוחר.

גלעד ארדן: הצעת החוק של חבר הכנסת אמנון כהן כבר קובעת חובות פוזיטיביות הרבה יותר מרחיקות לכת על מוכר הרכב שיכול להיות שלמוכר פרטי שהרכב אצלו כבר כמה שנים, ואולי הוא גם לא היד הראשונה של הרכב, לא בטוח שכל המידע המדויק הזה נמצא ברשותו.

גלעד ארדן: לכן יש יותר סבירות להפעיל את החובה המוגמרת הזאת על מוכר או על מי שזה עיסוקו.

גלעד ארדן: אני אתן לכם זמן לחשוב על השאלה.

גלעד ארדן: עורך דין קמחי, בבקשה.

יצחק קמחי: הצעת החוק שלך מדברת על מצב של פוסט פקטום.

יצחק קמחי: כבר רכשתי את הרכב, כבר שילמתי את הכול, הבעלות עברה אליי, ואז אני מגלה שקניתי לימון.

יצחק קמחי: כצרכן זה לא כיף גדול.

יצחק קמחי: זה שאתה יכול לתבוע אחר כך זה נחמד.

יצחק קמחי: נכון היה יותר שכל המידע האלמנטרי הזה מהמוסכים, ממשרד הרישוי, מחברות הביטוח – כל דבר שהוועדה תחליט שהוא רלוונטי וחשוב, ומשרד התחבורה יגיד שעדיף שהצרכן יידע את זה מראש טרם העסקה.

יצחק קמחי: אז הוא יכול להחליט אם הוא עושה את העסקה הזאת או לא.

גלעד ארדן: איך זה קשור לשאלה ששאלתי?

יצחק קמחי: בעניין הקשר בין שתי הצעות החוק.

יצחק קמחי: הגישה של הגנת הצרכן היא הגישה הטרום חוזית.

יצחק קמחי: אתה רוצה לתת את המידע קודם, שהוא ידע מה לעשות.

יצחק קמחי: על סמך המידע הזה הוא יקנה את הרכב או לא.

גלעד ארדן: אבל אנחנו לא יודעים אם הוא קונה או לא קונה.

יצחק קמחי: זה בדיוק אחד השיקולים לקנייה.

גלעד ארדן: מה המסקנה ממה שאמרת?

יצחק קמחי: אני מוכן ללכת עם ההצעה שלך רחוק יותר; אתה מדבר על ייפוי כוח שניתן אחרי שהבעלות עברה, שיהיה מידע פתוח שהצרכן יוכל לקבל טרם הרכישה, ואז הוא יוכל לקבל את ההחלטה.

גלעד ארדן: צר לי להגיד לך, גם היום אם אני רוצה לקנות את הרכב שלך, ואני קונה כזה רציני ושקול ורוצה לברר במוסך, אני יכול או לבקש ממך לבוא איתי או לקחת ממך ייפוי כוח.

גלעד ארדן: לא צריך בשביל זה חוק, זה המצב החוקי הנוהג היום.

גלעד ארדן: אין שום מניעה.

גלעד ארדן: אם אני קונה פוטנציאלי, ואתה רוצה למכור לי, גם היום אני יכול לבקש ממך לתת לי ייפוי כוח ללכת למוסך שבו טיפלתי כדי לראות האם באמת לא הוחלף לו חלק חשוב.

גלעד ארדן: למה צריך בשביל זה שינוי חקיקה?

יצחק קמחי: לא צריך שינוי חקיקה.

יצחק קמחי: זה כדי להשיג את התכלית של החקיקה.

יצחק קמחי: התכלית של החקיקה היא לא לדעת פוסט-פקטום שהרכב הוא פגום.

יצחק קמחי: החשיבות או הרציונל של החוק, לפחות מבחינת הגנת הצרכן, היא לקבל את המידע קודם.

יצחק קמחי: התכלית של החוק- -

גלעד ארדן: הוא יכול לקבל את המידע קודם.

גלעד ארדן: זה דין הגנת הצרכן.

גלעד ארדן: יכול להיות שזה דין הגנת הצרכן, אבל אתה עדיין לא רוצה להתיימר ולהגיד מה אני רציתי בחוק.

גלעד ארדן: אני רציתי לתת את הכלים גם לקונה שהתרשל.

גלעד ארדן: יש לפעמים קונים שלא נזהרים, ואני רוצה לתת לו בדיעבד כלי לברר אם בתהליך המכירה הוא לא נזהר מספיק.

גלעד ארדן: מה שאתה אומר היום הוא נכון, אבל לא צריך חוק בשבילו.

גלעד ארדן: גם היום קונה שהוא כל-כך זהיר, אם הוא אדם שזמנו בידו, ויש לו הזמן ללכת למוסך הקודם של כל רכב שהוא מגלה בו עניין ולראות את ההיסטוריה שלו, הוא יכול לעשות את זה גם היום.

גלעד ארדן: אני שואל מה אתה מציע לשנות בהצעה שמונחת על השולחן.

יצחק קמחי: להרחיב את החובה הזאת.

גלעד ארדן: אבל אין כאן חובה על המוכר.

גלעד ארדן: אני מצטער, יכול להיות שאני לא מצליח להסביר את עצמי.

יצחק קמחי: לפי הצעת החוק שלך, חובה על הבוחר לתת ייפוי כוח.

גלעד ארדן: ממש לא.

גלעד ארדן: החוק שלי אומר שמרגע שאתה רשום כבעלים יש לך זכות לקבל כל מידע שקשור לרכב הזה בדיוק כאילו היית הבעלים טרום הרכישה שלו.

יצחק קמחי: ניסיתי להרחיב את זה.

גלעד ארדן: להרחיב למה?

יצחק קמחי: שהמוכר יצטרך לתת את המידע הזה קודם.

גלעד ארדן: זה מופיע בחוק של חבר הכנסת אמנון כהן.

יצחק קמחי: אני לא אצטרך להיות במצב שהתרשלתי או לא – אני צריך לקבל את המידע הזה.

גלעד ארדן: זה מופיע בחוק של אמנון כהן בעניין של "מי שזה עסקו".

גלעד ארדן: האם אדוני מציע להרחיב את זה בחוק של אמנון כהן גם למצב בין שני קונים שהם אנשים פרטיים?

יצחק קמחי: אני מציע להרחיב את זה.

יצחק קמחי: אני לא רוצה להקדים את דבריי, כי אני מתאר לעצמי שמשרד התחבורה ידבר תכף.

יצחק קמחי: אני מעריך שמשרד התחבורה יפתח חלק גדול מהמידע שהיה חסוי עד היום ולא מגיע לצרכן.

יצחק קמחי: אני מעריך שמשרד התחבורה יפתח אותם ונוכל לראות אותם; לא בהכרח את כל נושא הנוסחים שהוא בעייתי כשלעצמו.

יצחק קמחי: אני הרי לא יודע באיזה מוסך טיפלתי, ואם יש רשומה בעניין.

יצחק קמחי: אבל אם אני מטיל חובה על המוכר למסור את המידע שיש לי, אז כן, אז יש לי- - -

לאה ורון: למה רק על מוכר רכב, למה לא בכלל בכל תחומי המסחר להטיל חובה?

יצחק קמחי: כל מוכר.

יצחק קמחי: בחוק הגנת הצרכן סעיף 4 מטיל חובת גילוי על כל פגם או ערך נמוך.

יצחק קמחי: אנחנו רוצים לעשות קונקרטיזציה בחוק הזה בהתייחס לרכב משומש ולהגיד שכשמוכרים רכב צריך להגיד כמה דברים באופן קונקרטי.

גלעד ארדן: ההערה שלך לא רלוונטית לחוק שלי, היא רלוונטית לחוק של אמנון כהן.

גלעד ארדן: האם אדוני מציע שהחובות שמטיל אמנון כהן על מוכר רכב יחולו לא רק על מי שמכירת רכב היא עסקו, אלא גם בעסקה בין מוכר רגיל לקונה רגיל?

גלעד ארדן: האם אדוני מודע לכך שזה שונה מהחלטת ועדת שרים לחקיקה?

יצחק קמחי: אני לא יודע עד כמה זה שונה.

דנה נויפלד: בדיון הקודם פה לקחנו ברצינות את הערותיו של חבר הכנסת וגם של אנשי הוועדה, ואנחנו עוד נסגור את העניין הזה, אבל בהחלט אפשר לקבל את העמדה שאין סיבה להבחין בין מי שעוסק למי שלא עוסק בעניין הזה.

גלעד ארדן: בשתי הצעות החוק?

דנה נויפלד: בהצעת החוק של אדוני.

דנה נויפלד: צריך לראות מה יתגבש מזה בסופו של דבר, ולכן אני מבקשת להותיר את העניין הזה.

דנה נויפלד: אבל בשל הטענות שהתעוררו פה יכול להיות שההבחנה הזאת מיותרת.

גלעד ארדן: מה לגבי הצעת החוק של חבר הכנסת אמנון כהן?

רוני נויבאור: ההצעה של אמנון כהן היא הצעה אחרת, לדעתנו.

רוני נויבאור: יש חובות גילוי כלליות החלות על מוכר וקונה, ואנחנו לא רואים תועלת מאוד גדולה שהפרט יצטרך למסור את אותו טופס גילוי בעוד הוא אדם פרטי שמוכר לאדם פרטי אחר את אותו רכב.

רוני נויבאור: אם זה סוחר רצינו להטיל עליהם שם חובות מכיוון שאנחנו מניחים שיש לו ידע יותר רב ותשתית אינפורמטיבית.

רוני נויבאור: לכן יש לו יתרון והצרכן בנחיתות מבחינה זאת.

רוני נויבאור: בנוגע למוכר וקונה פרטיים זה להטיל גזרה על כל הציבור שמוכר וקונה פרטי, וחלק מהציבור הם אנשים כמוני-כמוך, אנשים הגונים.

דוד טל: גם חלק מהסוחרים, אגב.

רוני נויבאור: בהחלט.

רוני נויבאור: לא ברור לי למה אני צריכה להניח הנחה שהם לא בסדר כי יש להם יתרון אינפורמטיבי, אבל במידה מוגבלת.

גלעד ארדן: אני מסתכל על רשימת הפרטים שמוכר רכב מתבקש למסור בטופס הגילוי לקונה הרכב.

גלעד ארדן: לרכב יש מרכיבים נוספים חוץ מגובה העסקה – גם המורכבות של הדברים שמשפיעים על המחיר שלו: במכלולים שלו, במנוע שלו, מי היו הבעלים שלו, בהרבה מאוד פרמטרים.

גלעד ארדן: ברור שאם מדובר במוכר פרטי וברכב שהוא לא בן שנה-שנתיים, ואתה לא היד הראשונה שלו, אלא כבר היו כמה, המידע שיש לך הוא מידע שיכול להיות חסר.

גלעד ארדן: אבל בהחלט אפשר להגדיר פה שזה ככל שאדם סביר היה אמור לדעת.

גלעד ארדן: זאת אומרת, אם יטען המוכר שהוא יד שלישית, והוא לא יודע שביד הראשונה של הרכב הייתה פגיעה ברכב או שהוא לא יודע שהיד הראשונה הייתה חברת ליסינג כי הוא קנה את זה מאדם פרטי כשהוא היה היד השנייה, זה לא יחול עליו, ואפשר בהחלט להגדיר את זה.

גלעד ארדן: אבל נראה לי שיש יתרון צרכני בכך שבעסקה שיש לה משמעות כספית יותר גדולה מרוב הרכישות – אחרי הדירה היא הרכישה השנייה בגודלה – המוכר גם אם הם אזרחים פרטיים יתייחסו ביתר רצינות.

גלעד ארדן: לא אמרנו שזה כמו בנדל"ן שצריך גם רישום לצורך העברת הבעלות.

גלעד ארדן: אני מציע שבקריאה ראשונה אולי נרחיב את זה.

גלעד ארדן: היום אנחנו יודעים שיש מעין טיוטת חוזה בין מוכר לבין קונה שמופצת אפילו ברשות הדואר - -

יצחק זיו: הסכם מכירה.

גלעד ארדן: אבל פה המדינה תגיד גם 6-5 פרטים שהמוכר חייב לגלות אותם לקונה.

גלעד ארדן: יכול להיות שיש בזה יתרון צרכני שגם אתם תחליטו שהוא רצוי.

גלעד ארדן: בכל אופן הייתי רוצה להרחיב את זה היום, עם התחייבות שלי שאם תודיעו שאתם מתנגדים אני אסיר את זה קריאה ראשונה לקריאה שנייה ושלישית.

רוני נויבאור: אנחנו לא דנו בשאלה הזאת, אבל מבחינת משרד המשפטים הנטייה להרחיב דווקא את טופס הגילוי, הרי זה לא שאדם שמוכר מכונית הוא נטול חובות; יש לו חובות, ויש כללים של הטיה ושל הפרות חוזים, אתה צריך לגלות את המידע שנראה לך רלוונטי, אסור לך להטעות את הצד השני בחוזה – כל הכללים האלה קיימים.

רוני נויבאור: יש חובת תום לב במשא ומתן.

רוני נויבאור: השאלה היא האם לקבוע שאנחנו נמסור לו טופס גילוי.

רוני נויבאור: ההגדרה של טופס גילוי עלולה לגרום להרבה אנשים במשק ליפול בתום לב בדרישה הזאת כי הם לא יודעים שמצופה מהם שהם ייתנו.

רוני נויבאור: אז נכון שזה דבר מאוד חשוב, אבל נראה לי שטריוויאלי להטיל את זה על עוסקים שזה עיסוקים, שמבינים את הנטל, שאפשר להטיל עליהם אחריות פלילית כקבוצה.

רוני נויבאור: אתה לא תטיל אחריות פלילית כלשהי על מישהו שהוא מן הציבור שלא נתן טופס גילוי.

רוני נויבאור: גם אם אתה חושב שזה ראוי- -

גלעד ארדן: את מסכימה איתי שבכל עסקת מכירת רכב ממילא מתבצע מסמך בכתב בין המוכר לקונה.

רוני נויבאור: לא בהכרח.

גלעד ארדן: לא אמרתי שחייב- -

רוני נויבאור: יכול להיות שבעסקת מכירה של חיפושית ב-5,000 בין שני סטודנטים, אולי לא.

גלעד ארדן: האם את מכירה אדם שקנה רכב, וזה נעשה בדרך של "קח כסף, ותן מפתחות"?

גלעד ארדן: זאת הפרקטיקה הנוהגת, לדעתכם?

גלעד ארדן: מה עם העבירות, ואם יהיו עכשיו עוד עבירות- -

קריאות: - - -

גלעד ארדן: אז אם כך, אולי כדאי שנקבע חובה בעניין הזה.

רוני נויבאור: - - - חובה נפרדת.

גלעד ארדן: מי אמר שאני רצתי להעביר את הבעלות באותו יום?

רוני נויבאור: מה שאתה אומר זה בסדר, אבל היום אין חובה בתחום הכללי לכרות הסכם בכתב, המקום היחיד שיש הוא בדיני מקרקעין.

רוני נויבאור: לכן זה ללכת צעד שהוא קצת יותר רחוק שיכול להיות שהוא ראוי, אבל דורש הרבה יותר חשיבה ולהבין עם מי אנחנו מתמודדים.

רוני נויבאור: באשר להצעת החוק של היושב ראש, זה דבר יותר נכון שמי שמטפל במכונית במוסך יאפשר לאחרים לראות מה כתוב במוסך כל עוד אין בעיות של הגנת הפרטיות.

גלעד ארדן: לצורך החוק של חבר הכנסת אמנון כהן, איך נדע מיהו סוחר רכב?

גלעד ארדן: מהי הגדרה של סוחר רכב?

רוני נויבאור: יש הגדרה בחוק הגנת הצרכן.

רוני נויבאור: עוסק הוא מי שמוכר נכס ונותן שירות- -

גלעד ארדן: זאת אומרת שהרוכש התמים צריך גם להוכיח אחר-כך שזה העסק של אותו מוכר.

רוני נויבאור: - - -

גלעד ארדן: אבל לא תמיד לסוחר יש מגרש.

רוני נויבאור: בדרך כלל יותר קל להוכיח את זה.

דוד טל: אנחנו מכירים סוחרים שאין להם מגרש.

דוד טל: אני רואה בעיה בכל הצעת החוק הזאת.

דוד טל: אני לא יודע מהו המצב הנוהג היום.

דוד טל: אני לא חושב שהמוסכים מנהלים היום היסטוריית רכב – יכול להיות שאני טועה, שיתקנו אותי כאן- -

גלעד ארדן: יש ויש.

דוד טל: אז קודם כול צריך לעגן את זה באיזושהי צורה, אחרת ממה נפשך?

דוד טל: אתה תבוא מחר לאותו מוסך שלא מנהל רישום לגבי ההיסטוריה של הרכב, ולא תוכל לקבל ממנו היסטוריה.

גלעד ארדן: לתיקון רכב יש כל מיני סטנדרטים.

גלעד ארדן: יש גם מוסכים שנותנים לך קפה הפוך, ויש כאלה שאין לך איפה לחכות.

גלעד ארדן: אני מקווה שהקונים רואים בזה יתרון אם מישהו יכול להציג בפניהם את ההיסטוריה של הטיפולים שהרכב הזה עבר.

גלעד ארדן: החוק הזה נועד גם לעודד את העובדה שכשאדם הולך לקנות הוא ייתן עדיפות לרכב שאפשר להציג בפניו את היסטוריית הטיפולים על פני רכב שהמוכר בכלל לא יודע איפה הוא טופל, וגם במקום שהוא טופל הם לא שומרים על תיעוד.

דוד טל: למה אדוני מתנגד שמוסכים ינהלו היסטוריה של הרכב?

גלעד ארדן: אני לא מתנגד, אבל זה חוק נפרד.

דוד טל: אחרת יכול להיות שמצג שיציגו יהיה מעוות.

גלעד ארדן: האם אדוני יכול להחליף אותי ל-5 דקות ולהמשיך לשמוע הערות?

דוד טל: בוודאי.

דוד טל: סמנכ"ל משרד התחבורה, בבקשה.

עוזי יצחקי: כמו שפירטנו במכתב לוועדה בעניין מידע לטובת הציבור, אנחנו סבורים שעל משרד התחבורה להעמיד לרשות הציבור מידע אודות רכב משומש כמו שגם גופים אחרים עושים בעסקאות אחרות.

עוזי יצחקי: אנחנו פועלים זה כמה חודשים בעבודת מטה מורכבת ולא פשוטה גם טכנית, גם חוקית וגם מבחינת אבטחה לפעול להעמיד את הפרטים הטכניים בעיקר, שהם לטובת הציבור, והדבר הזה ישמש טרם קנייה.

עוזי יצחקי: כמו שנאמר פה הרבה פעמים לאחר שיבדקו את המידע הזה ויבדקו אותו גם לא יגיעו לידי סיום עסקה- -

דוד טל: איך אני אכנס לאינטרנט?

דוד טל: איך זה יתבצע?

עוזי יצחקי: זה יתבצע באמצעות שאילתה.

דוד טל: לשר הממונה?

דוד טל: עוזי יצחקי: לא.

דוד טל: למאגר של משרד התחבורה באמצעות האתר.

דוד טל: כאשר אדם יקיש את הפרטים של האדם, אנחנו כמובן, מסדירים את עניין התשלום באמצעות כרטיס אשראי- -

יצחק זיו: של האדם או של הרכב?

עוזי יצחקי: של הרכב.

עוזי יצחקי: אני אכנס, אני אזדהה ואשלם, ואז אני אוכל להתחבר למאגר הרכב באמצעות הפרטים של הרכב ואקבל את כל המידע שיהיה רשום ברשיון הרכב, כמובן, לא מידע שכפוף לחוק הגנת הפרטיות.

דוד טל: זה לא פוגע בחוק הגנת הפרטיות?

עוזי יצחקי: אנחנו לא ניתן שמות ולא ניתן מידע על עיקולים ושעבודים כי הדברים האלה בעייתיים.

דוד טל: משרד המשפטים, אתם מסכימים?

דוד טל: זה לא נוגד את חוק הגנת הפרטיות?

דנה נויפלד: קודם כול אנחנו קיבלנו את המכתב שלהם אתמול, אז זה טעון בדיקה.

דנה נויפלד: על פניו, אם אין מידע אישי- -

דוד טל: ממי קיבלתם את זה, ממשרד התחבורה?

דנה נויפלד: ממשרד התחבורה.

דוד טל: אתם ממשיכים בשלכם פעם אחר פעם, ברגע האחרון; מגישים לחברי הכנסת, מגישים לאנשים הרלוונטיים, אין להם זמן להתכונן ולעשות שיעורי בית, ואנחנו לא מקבלים תשובות.

דוד טל: משחיתים את זמננו בגללכם לשווא.

דוד טל: אני אומר את זה היום פה לשר התחבורה שאול מופז בשעה 11:00.

דוד טל: אתם חוזרים על זה פעם אחר פעם, זה מאוד מקומם.

יעקב מרגי: אפילו היא לא התכוונה להתלונן.

דנה נויפלד: אני לא התכוונתי להתלונן.

עוזי יצחקי: אנחנו קיבלנו אישור מהלשכה המשפטית שלנו- -

דוד טל: אבל אם אני לא מקבל ממך תשובות מכיוון שלא למדת את זה- -

עוזי יצחקי: זה לא העניין ללמוד.

לאה ורון: העברתם את זה אתמול בשעה 14:12.

עוזי יצחקי: העברנו את זה אתמול בגלל טעות טכנית במשרד.

עוזי יצחקי: בדרך כלל זה לא קורה, ואת יודעת שבשנתיים-שלוש האחרונות- -

דוד טל: מה אתה מתנפל עכשיו על לאה?

דוד טל: תתנפל עלי, אני יודע.

עוזי יצחקי: אני לא מתנפל עליה אף פעם.

עוזי יצחקי: זאת הייתה טעות טכנית.

עוזי יצחקי: בשנתיים-שלוש האחרונות אנחנו מקפידים להעביר חומר בזמן.

עוזי יצחקי: הייתה טעות טכנית- -

יעקב מרגי: הם יותר טובים ממשרד המשפטים.

דוד טל: אני לא רוצה לעשות כאן השוואות בין המשרדים השונים, אבל זה מאוד לא בסדר שלאנשים שאמורים לקבל חומר אין הזמן להתכונן.

דוד טל: אחר-כך הדיון הופך להיות יותר שטחי.

עוזי יצחקי: זה פחות קשור לדיון, זה דברים שאנחנו עומדים לתת.

עוזי יצחקי: אני רוצה להרגיע את כולם שמדובר במידע טכני ולא במידע אישי.

עוזי יצחקי: מידע טכני זה סוג הרכב, שנת ייצור, תוצר דגם, סוג, משקל כולל, מספר מקומות וכדומה.

עוזי יצחקי: נוסף לכך, במסגרת הגילוי הנאות שיש להעמיד לטובת רוכשי הרכב תיקנו את צו הפיקוח, וחתם על זה שר התחבורה והבטיחות בדרכים לאחרונה.

עוזי יצחקי: החל מ-1 בינואר 2008 רכב מחברת ליסינג יהיה רשום ברישיון הרכב שהוא רכב ליסינג.

דוד טל: גם אם הוא יהיה רכב של חברה, למשל?

עוזי יצחקי: כן, גם מה שלא היה קיים היום.

עוזי יצחקי: הכוונה שלנו הייתה שבשלב השני נרצה שלא יהיה כתוב סתם "רכב ליסינג" – הייתה לנו כוונה לעשות את זה, אבל טכנית זה לא הסתדר.

עוזי יצחקי: כלומר נרצה שבתוך המידע על חברת הליסינג יהיה כתוב גם אצל איזה ליסינג הוא היה, ומה היו השימושים שלו.

דוד טל: גם אם זה רכב חברה?

דוד טל: אני חוזר על כך משום שבשנים האחרונות היה מקובל שרכב יכול להיות רכב של חברה, והחברה רושמת אותו על שם בעלים פרטיים.

דוד טל: לכאורה, כשהייתי בא לקנות הייתי רואה שאני כאילו קונה רכב פרטי.

קריאה: זה שונה.

לאה ורון: מר יצחקי, מי יזין את כל הנתונים האלה?

עוזי יצחקי: הנתונים האלה קיימים אצלנו היום במאגר שלנו- -

לאה ורון: הם קיימים ממילא?

עוזי יצחקי: - - ודרך שאילתה הוא יוכל להיכנס ולקבל את המידע.

דוד טל: זאת אומרת, מה שאתם עושים עד היום יוכל לעשות כל אזרח – להיכנס לאותו מאגר.

עוזי יצחקי: הוא ייכנס לאותו מאגר, לקבל את המידע, ואז יראה אם מתאים לו או לא מתאים לו, פלוס העניין שציינתי על רכב ליסינג.

דוד טל: תודה.

דוד טל: כן, אדוני, תציג את עצמך.

אבי גלנצר: אני יושב ראש איגוד מכוני הרישוי והבדיקה בישראל.

אבי גלנצר: אנחנו מכירים את השוק של קניות מכוניות זה עשרות שנים.

אבי גלנצר: רוב המכירות נעשות לא בידי מגרשי מכוניות של סוחרים מורשים ומסודרים, אלא על-ידי אנשים פרטיים שמוכרים זה לזה או של סוחרים שלא מזדהים כסוחרים.

דוד טל: אתה יכול לומר באחוזים כמה סוחרים כאלה יש?

אבי גלנצר: לדעתי, המכירות של הסוחרים המורשים הן אולי 15%-10%, השאר זה על-ידי סוחרים שאינם מורשים.

אבי גלנצר: אין להם משרדים, אין להם שום דבר.

אבי גלנצר: גם הטלפון שלהם חסוי, ואי-אפשר להגיע אליהם לאחר מכן.

אבי גלנצר: אם לא נחיל את החוק על כל מוכר רכב לא עשינו שום דבר.

דוד טל: אנחנו נצמצם את זה למינימום.

דוד טל: נציגת משרד המשפטים שומעת את ההערה?

רוני נויבאור: כן.

רוני נויבאור: סוחר לא חייב להיות סוחר מורשה.

רוני נויבאור: עוסק הוא כל מי שעושה מזה דרך עיסוק.

רוני נויבאור: לכן גם אם מישהו הוא לא מורשה, והוא טיפוס חצי פלילי- -

דוד טל: לא צריך להדביק להם סטיגמה של פליליסטים.

רוני נויבאור: לא זאת הכוונה.

רוני נויבאור: אבל גם אם הוא אדם ישר, טוב והגון, רק לא אומר שהוא סוחר, הוא סוחר בהגדרה, והחובות הגנת הצרכן יחולו עליו.

דוד טל: הבנתי.

רוני נויבאור: לכן בטופס הגילוי אין לנו בעיה, ואנחנו חושבים שזה נכון.

אבי גלנצר: דבר נוסף, המידע שיש בידי משרד התחבורה הוא הרבה יותר רחב מזה שרשום ברשיונות הרכב.

אבי גלנצר: אני אמרתי את זה בפעם שעברה בדיון, ואני חוזר על זה שנית: יש רכבים שמורדים מהכביש בגלל תאונות דרכים- -

דוד טל: אז מה רע בזה?

אבי גלנצר: להפך, אני אומר שגם את זה צריך להחיל ולא רק את מספר הבעלים או את הפרטים שבכל מקרה קיימים ברשיון הרכב; הורדות מהכביש של רכבים, שינויי מבנה שנעשו ברכבים, שינוי מספר שלדה, החלפת שלדה – אלה דברים שחשוב לבעל הרכב לדעת אותם בטרם רכש את הרכב, וזה מידע שבקלות אפשר - - -

יקי אנוך: אני הייתי רוצה לסגור את הפרצה שהוא דיבר עליה לא בצורה גורפת שזה יחול על כל אחד, אלא אפשר להחיל את זה על מי שאינו הבעלים הרשום ברכב.

יקי אנוך: אם הבעלים הרשום ברכב הוא האיש שיש לו זהות, מי שאינו הבעלים הרשום – כלומר סוחר לא מורשה או מתווך – יחילו רק עליו, וזה סוגר את הפרצה הזאת.

יצחק זיו: נקודה מאוד חשובה.

דוד טל: מר קמחי, זה בסדר?

יצחק קמחי: כן.

דוד טל: אני מעיר את תשומת לבך כדי שתדאג שזה ייכנס אחר-כך.

יקי אנוך: הנושא השני הוא היסטוריה.

יקי אנוך: על כל הרכבים שלהם יש אחריות ל-3 שנים, כלומר יש תיעוד מלא על כל שלוש השנים וגם יותר.

יקי אנוך: יתרה מזאת מי שמתקן רכב במוסך חוקי יש חשבונית, וחובת החזקת התיעוד היא 7 שנים.

דוד טל: אתה רוצה לומר שאם אני מגיע למוסך מסודר הוא לוקח את הפירוט שבחשבונית שהוא מוציא לי, וזה מופיע בכרטיסיה שלי שם?

קריאות: בוודאי.

יקי אנוך: אם הוא מוציא חשבונית, אין בעיה, יש אפילו תיעוד ל-7 שנים.

יקי אנוך: הדיון כאן הוא לא על מי שאין לו חשבונית.

יקי אנוך: דבר נוסף, רכב חברה: מס הכנסה שינה היום את החוק, ואי-אפשר היום לרשום רכב חברה על בעלות פרטית.

יקי אנוך: זה החל מ-1 בינואר או מלפני חודש- -

אורי דגמי: מ-1 בספטמבר.

אורי דגמי: אתה יכול לקבל מכונית לחברה, לרשום אותה כפרטית ולא לנכות הוצאות.

דוד טל: אז לא פתרנו את הבעיה.

דוד טל: פתרנו את הבעיה של מס הכנסה, לא פתרנו את הבעיה אם אני קונה רכב כזה- -

יקי אנוך: אף אחד לא ירשום אם הוא לא יכול לנכות הוצאות.

יקי אנוך: מטרת הרישום הייתה בשביל לנכות הוצאות.

אורי דגמי: מי רושם?

דוד טל: רושמים כדי לדעת שהרכב הוא יד ראשונה ולא יד שלישית או לא יד חברה.

דוד טל: אנחנו ניתן אחר-כך למשרד התמ"ת להתייחס לדברים שיקי אמר.

גלעד ארדן: אני איישם את מורשת טל בוועדה.

גלעד ארדן: בקשה, גברתי.

גלי גלזר: אם הבנתי נכון אתה רוצה להרחיב את ההגדרה של עוסק על כל מי שאינו הבעלים הראשונים ברכב.

יקי אנוך: נכון.

גלי גלזר: זאת הגדרה מרחיבה מדי וסותרת גם את מה שרשום בהגנת הצרכן.

גלי גלזר: אני אתן לך דוגמה למה זה לא יכול לחול.

גלי גלזר: למשל, אני רוצה למכור את הרכב שרשום על שמי, ואבא שלי עושה את זה בשמי.

גלי גלזר: הוא לא עוסק, הוא בן אדם פרטי לחלוטין.

גלי גלזר: זה רחב מדי.

יקי אנוך: מתווך יכול להיות כל אחד, לא חשוב אם הוא מקבל שכר או לא.

יקי אנוך: אם לא תגדירי את זה מתווך יכול להיות כל אחד.

יקי אנוך: זה שאבא שלך עושה לך את השירות הזה, זה בסדר, אבל באותה מידה יכול לעשות לך צד ג' שהוא מתווך לכל דבר ועניין, ויש לו מטרה לא לגלות את מקורות הרכב, ואין מספר טלפון שלו ולא פרטים, ולא שום דבר.

גלי גלזר: זה דבר שונה.

גלי גלזר: ברגע שאבא שלי לא רשום על הרכב, והוא עושה את זה בשבילי- -

יקי אנוך: נכון, בשבילי הוא מתווך.

גלי גלזר: הוא גם מתווך?

יקי אנוך: בעיניי הוא מתווך, בוודאי.

גלי גלזר: זה רחב מדי.

יקי אנוך: אני לא חושב שזה רחב מדי.

גלי גלזר: הוא לא עונה להגדרה של עוסק.

יקי אנוך: הוא לא עוסק בשכר, אבל הוא מתווך, הוא עושה את העבודה בשבילך.

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני רוצה להסב את תשומת לבך למה שנאמר כאן:

דוד טל: נציג מכוני הרישוי אמר שמבין המוכרים, הסוחרים מוכרים 15%-10% מכלל הרכבים.

דוד טל: זאת אומרת, יש לנו עדיין בעיה גדולה יותר במגזר הפרטי בין איש לחברו, ולא רק בין הסוחרים.

דוד טל: הבעיה של הסוחרים היא בעיה- -

גלעד ארדן: הוא כולל את הסוחרים שמוכרים מטעם חברות הליסינג?

אורי דגמי: לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, השנה יהיו 600 אלף העברות בעלות.

אורי דגמי: לפי המידע שמצוי ברשותי, סך-הכול כ-100 אלף מכוניות נמכרו על-ידי סוחרים בחברות ליסינג שמורשים מטעם משרד התחבורה ומחזיקים בידיהם תו סוחר.

אורי דגמי: 500 אלף מכוניות נמכרו בין אנשים פרטיים, וסביר להניח ש-30% מהם היה סחר שחור.

אורי דגמי: אני אתן לכם דוגמה- -

גלעד ארדן: אתה בטוח במספר 600 אלף?

אורי דגמי: בטוח.

קריאה: תבדקו בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בהעברות בעלות.

עוזי יצחקי: זה בדוק.

גלעד ארדן: כמה חדשים נמכרו?

אורי דגמי: 180.

עוזי יצחקי: זה הגיע כמעט ל-200, ויש לנו 600 אלף העברת בעלות ב-2007.

אורי דגמי: אני יכול לדבר רק לפי העברת בעלות שיש בה מכירה של אוטו.

אורי דגמי: גם אם זה טרנסקציה בתוך חברה זאת מכירה של אוטו.

אורי דגמי: בכל חברות הליסינג כל הסוחרים המורשים עם תו סוחר שזה לא בעיה לעשות כי לוקחים מכונית שהייתה אצל בעל החברה ונמכרה לפרטי.

אורי דגמי: לוקחים מכוניות שהן תו סוחר, שאלה מכוניות שרשומות על שמנו.

אורי דגמי: אתה לוקח buy and drive ובפלט אחד הוא יכול להגיד לך כמה מכוניות השנה הוא רשם על שמי, וכל אוטו דווח במס הכנסה.

אורי דגמי: החבר'ה האלה קונים במכרזים- -

גלעד ארדן: מי החבר'ה האלה?

אורי דגמי: עורכי דין.

אורי דגמי: הם לוקחים מכוניות מקיבוץ ושולחים - - -

גלעד ארדן: את מי הם מייצגים?

אורי דגמי: הם הולכים לחברות ליסינג, הולכים לקיבוצים ולכל מיני קונסים, אוספים את המכוניות, עושים מכרז בהרמת ידיים כשהכול באוויר.

אורי דגמי: הקליינט קונה, מעביר את האוטו על שמו.

אורי דגמי: למשל, אני קונה עכשיו את האוטו שלך ומעביר אותו על שם אשתי, פנינה דגמי.

אורי דגמי: שם מודעה בעיתון; אשתי לא אוהבת את הצבע, אני מוכר את האוטו.

אורי דגמי: יש לו 250 אלף קילומטר, הורדתי ל-70 אלף קילומטרים.

גלעד ארדן: חוץ מזה שאשתך זאת פנינה לא הבנתי כלום.

אורי דגמי: קניתי אוטו עם 250 אלף קילומטרים במכרז.

אורי דגמי: בהרמת ידיים אני נתתי 30% פחות- -

גלעד ארדן: אתה כאדם פרטי או אתה כסוחר רכב?

אורי דגמי: סוחר שלא רשום בשום מקום.

אורי דגמי: אני לוקח את האוטו, חייבים להעביר בעלות, אין לי תו סוחר, ואני גם לא רוצה להזדהות ולשלם מסים; רושם אותו על שם אשתי, משחק עם הספידומטר, מסדר את הצמיגים, עובר שבוע, שם מודעה בעיתון – האוטו עם 70 אלף קילומטר.

אורי דגמי: אשתי לא אוהבת את האוטו.

אורי דגמי: קניתי לה את האוטו מאדם פרטי, הגוף המוכֵר במכרז כבר לא נרשם, הוא נמחק לגמרי- -

גלעד ארדן: אני חייב לומר שגם לי קרה פעם מקרה כזה, לכן אני מנסה להסביר שלא כל סוחר רכב רשום כסוחר רכב.

גלעד ארדן: אני רק לא הבנתי איך עשו את זה- -

דוד טל: הוא מסביר לך.

גלעד ארדן: עכשיו אני מבין איך עושים את זה.

אורי דגמי: עורכי הדין של החברות והחברות הציבוריות שולחות - - - צריך לחייב אותם למכור את המכוניות רק לסוחרים בעלי תו סוחר.

אורי דגמי: באמריקה אין דבר כזה; אדם קונה אוטו במכרז, והוא חותם לו as is.

אורי דגמי: מה זה as is? זה רק סוחרים.

אורי דגמי: יש בתים בחולון שבהם 9 דיירים, ויש 11 סוחרי מכוניות בבניין.

אורי דגמי: לכל אחד יש שתיים-שלוש מכוניות.

אורי דגמי: כל אחד עם 50 אלף או 100 אלף, קונים מכוניות ומרוויחים כל שבוע 10,000 שקל.

אורי דגמי: לוקחים את האוטו, מורידים את הספידומטר, ומ-250 אלף זה נהיה 70 אלף.

אורי דגמי: שבועיים אשתו נוסעת על האוטו, והסיפור למכירה הוא שאשתו לא אוהבת את האוטו.

אורי דגמי: יש מכוניות מחברות ליסינג שאתה קונה אותן היום אצל סוחרים פרטיים בבתים, וזה יותר זול מחברות הליסינג.

אורי דגמי: איך אתה מסביר את זה?

אורי דגמי: חברות הליסינג מוכרות להם, והן מורידות ספידומטר.

גלעד ארדן: וגם אין ללקוח נגישות לטיפולים של חברת הליסינג.

אורי דגמי: חברת הביטוח בשביל לקבל 51% הסוחר נותן 50% פחות כי הם לא רושמים "אבדן כהלכה".

אורי דגמי: תרשמו "אובדן כהלכה" ותתקעו לו ב-70.

אורי דגמי: חברות הביטוח רוצות להרוויח את ה-20%.

אורי דגמי: תרשמו את זה ברישיון, והסוחר ישלם 70 פחות.

אורי דגמי: בעניין המחשב.

אורי דגמי: למה בדירות השעבודים והנכסים פתוחים במחשב – מתי קניתי, ומתי מכרתי – ומכוניות זה סודי?

אורי דגמי: אני לא מצליח להבין למה אוטו סודי, והדירה לא סודית.

אורי דגמי: אם תיכנס לחברה שלי תראה מי בעל מניות, איזה שעבודים יש ולמי; אחר-כך תיכנס לבית הפרטי שלה ותדע בדיוק של מי הנכס, כמה אנשים שותפים בו, למי יש שעבודים.

אורי דגמי: למה בכמה גרושים אני יכול לקבל ממשרד המשפטים מידע על הטאבו ועל כל דבר במדינת ישראל, ועל האוטו זה סודי?

אורי דגמי: ממה כל-כך סודי בבחור שיש לו אוטו ב-5,000 שקל או במי שיש לו מרצדס ב-800 אלף?

אורי דגמי: הוא נוסע עם האוטו ברחוב, יש מספר אוטו, ואני רוצה לדעת על שם מי האוטו.

אורי דגמי: כמו שאני עובר ליד הבית שלך, ואני יכול לדעת איפה אתה גר.

אורי דגמי: אם מציעים לי אוטו למכירה, ואני יודע שאני יכול להתקשר למוכר כדי לשאול את המוכר באיזה מוסך הוא טיפל, והוא אומר לי צ'מפיון.

אורי דגמי: אני מתקשר לצ'מפיון, משלם להם 20 שקל בכרטיס אשראי, והם שולחים לי פלט איזה טיפולים עשו באוטו.

קריאה: זה אסור.

אורי דגמי: זה אסור היום.

אורי דגמי: עוד לפני שאני בא לקנות את האוטו, אני יכול להיכנס למחשב ולקבל מידע: מי הבעלים- -

גלעד ארדן: אתה מדבר על מה שעורך דין קמחי הציע, אבל אני מבין שיש התנגדות לעניין הזה.

רוני נויבאור: - - -

גלעד ארדן: הוא לא רוצה לעשות מרשם חדש, הוא רוצה שהמרשם הקיים יהיה- - -

אורי דגמי: בדיוק כמו הנדל"ן.

גלעד ארדן: אתה רוצה להגיד שהמרשם הזה לא מחייב.

גלעד ארדן: אפשר להסתמך עליו?

רוני נויבאור: הטאבו זה מרשם זכויות, זה נכון.

רוני נויבאור: יש מרשם עסקאות ומרשם המשכונות- -

גלעד ארדן: הטאבו מחייב?

גלעד ארדן: אפשר להסתמך עליו?

קריאה: מרשם המשכונות לא מכסה לי.

רוני נויבאור: יש מרשם על זכויות ומרשם על טאבו.

רוני נויבאור: הטאבו אומר שקרקע שייכת למישהו כלשהו.

רוני נויבאור: זה מקרקעין מוסדרים.

רוני נויבאור: יש תקנות שוק, שלא צריך לדבר עליהן.

רוני נויבאור: יש 250 עובדים שהתפקיד שלהם הוא לבדוק את האישורים הנוטריונים ואת כל האופרציות בגלל חשיבות המקרקעין במדינה.

רוני נויבאור: אני מבינה שאדוני מציע לערוך מרשם זכויות לכלי התחבורה.

רוני נויבאור: מרשם במשרד התחבורה הוא מרשם דקלרטיבי, ויכול להיות שמישהו יגיד שהבעלות של שמאי שם היא לא בעלות נכונה, ועדיין יהיה לו say.

רוני נויבאור: אנחנו ננהל מרשם זכויות, אבל זה הרבה אופרציה והרבה כסף.

רוני נויבאור: זה לא משהו קל, וזה מכביד גם על כל השוק כי זאת תהיה אופרציה.

אורי דגמי: אנחנו מוכנים - -

רוני נויבאור: - - - לגבי שעבודים, יש מרשמים.

רוני נויבאור: יש רשם המשכונות, ומה שלא רשום ברשם המשכונות לא תקף.

אורי דגמי: אני מברך על העניין של הקילומטר.

אורי דגמי: זה דבר מאוד חשוב.

אורי דגמי: כמו שאדם חותם על הצהרת בריאות כשהוא מקבל את הרישיון, אז בשנה הראשונה לאחר שהוא מקבל את הטסט הוא יכתוב כמה קילומטרים.

אורי דגמי: בטסט השני – אין להם בעיה שכשהם רצו להעביר תקנה של אגזוזים למשל וקיבלו 24 שקלים, לא הייתה בעיה.

אורי דגמי: אז שיקבעו 4 שקלים בטסטים ויסתכלו על הקילומטרים.

גלעד ארדן: עורכת הדין נויבאור, אני מסכים עם הטענה שלך, רק תדעי שאם רוצים להתגבר על זה, אפשר.

גלעד ארדן: אני אזכיר לך איפה, היועץ שלי הזכיר לי.

גלעד ארדן: כאשר רציתם בחוק נתוני אשראי לאפשר לאנשים לקבל מידע לגבי צ'קים שניתנים להם עשיתם פרויקט B.O.T ונתתם לחברות פרטיות אפשרות בחוק לנהל את זה בעבורכם.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם זה מידע מחייב שם או רק דקלרטיבי- -

רוני נויבאור: המידע הוא לא לגבי זכויות על נכסים.

גלעד ארדן: יותר גרוע – זה מידע שלילי לגבי אדם.

גלעד ארדן: מבחינת הפרטיות זה יותר גרוע.

גלעד ארדן: פה אפשר היה להקים מאגר כזה- -

לאה ורון: זה רישיון לחברות לעסוק באגירת המידע.

גלעד ארדן: מי משלם להם?

גלעד ארדן: לא B.O.T, בסדר.

קריאה: בעלי העסקים.

גלעד ארדן: לא B.O.T.

גלעד ארדן: אבל נתתם אפשרות לטובת הגילוי הנאות, השקיפות וחיי המסחר שלא יהיו רמאויות, ושאדם לא ייתן אשראי למי שלא נוהג להחזיר אשראי.

גלעד ארדן: אותו עיקרון בדיוק היה יכול לחול אולי לא דרך הצעת החוק הזאת, אבל אם באמת היה רצון בעניין הזה גם במשרד התחבורה, אפשר היה לצאת למכרז, לעגן את זה בחקיקה ולקבוע שהמידע הוא דקלרטיבי ברמה שאם אני מחליט שבא לי לשלם 20 שקל כדי לברר את ההיסטוריה – נכון, יכולות להיות שם טעויות, אבל לפחות זה ידליק אצלי נורה אדומה, ואני אברר יותר לעומק את העניין הזה כמו שיכולות לחול טעויות בדירוג האשראי של אותו אדם, ואתם בגלל זה צמצמתם שם כל מיני דברים רק לאחרונה פה בוועדה.

לאה ורון: להעניק רישיונות לחברות שיוקמו- -

גלעד ארדן: שאם אדם רוצה הוא יוכל לרכוש מהן את המידע על ההיסטוריה של הרכב.

רוני נויבאור: ההצעה שונה משום שהטענה שבתשתית חוק נתוני האשראי הייתה טענה כללית שהבנקים מעבירים מידע על אנשים לגבי מוסר התשלומים שלהם, והציבור לא פתוח לשאלה הזאת, ולכן יש בעיה של מחסור באשראי במובן הזה שאם יש חברה שרוצה להיכנס לשוק ולתת אשראי למישהו היא לא יודעת אם מוסר התשלומים שלי הוא טוב או לא.

רוני נויבאור: בזה נבנים האנשים שמוסר התשלומים שלהם ירוד כי ההתייחסות היא חשדנית וקשה לעבור מבנק לבנק ולקבל אשראי.

רוני נויבאור: כל המטרה של חוק נתוני אשראי הייתה לאפשר לציבור לקבל יותר אשראי- -

גלעד ארדן: אני רואה מה את אומרת.

רוני נויבאור: יש כאן שאלה של רישום זכויות.

רוני נויבאור: גם רשם החברות היום לא רושם משכונות כמו בטאבו.

רוני נויבאור: טאבו זה מושג ייחודי מאוד עם העלויות- -

גלעד ארדן: אנחנו לא מדברים על מודל הטאבו.

גלעד ארדן: תמחקי את מודל הטאבו.

רוני נויבאור: אז אני מבינה שיש רצון שתהיה התאמה כמה שיותר גדולה בין מי שכתוב למי שהוא הבעלים.

גלעד ארדן: זה לא מי שכתוב.

גלעד ארדן: אני מציע לבדוק את הנתון שאמר מר דגמי, אני יודע שהוא מצוי בתחום.

גלעד ארדן: אם מדובר על 600-500 אלף עסקאות בשנה זה שוק ענק, זה שוק מורכב, זה שוק שיש בו רכבים שהם לא יד ראשונה, אלא יד שנייה ויד שלישית, וגם המוכר הנוכחי לא תמיד יודע מה הדברים שהרכב הזה עבר בעבר.

גלעד ארדן: לכן זה לא דבר כל כך רע שהרוכש הממוצע יוכל לראות את ההיסטוריה של הרכב הזה אם הוא חושב שזה נחוץ לו.

רוני נויבאור: בטאבו עדיין לא נרשמים.

רוני נויבאור: לדוגמה, הטאבו הוא מרשם זכויות לגבי הזכויות המשפטיות באותו נכס.

רוני נויבאור: בטאבו רשומות המשכנתאות שזה זכויות משפטיות, אבל לא רשומות התקנות: לא כתוב על הרטיבות בתקרה, לא כתוב המצב התכנוני של הדירה – הרבה דברים לא כתובים גם בטאבו.

גלעד ארדן: כל מה שרלוונטי למוצר המדובר.

רוני נויבאור: הרצון האידיאלי להגיע למקסימום שקיפות הוא רצון טוב ונכון, אבל צריך להבין את המגבלות.

רוני נויבאור: לכן במשרד המשפטים אנחנו סבורים שיש מקום לפתוח ולהרחיב את כמות המידע, וצריך לחשוב איך עושים את זה בצורה נכונה.

רוני נויבאור: ללכת ממודל אחד למודל קיצוני אחר זה נראה לי בעייתי.

גלעד ארדן: עוזי, אני לא הייתי כשדיברת, אתה נתת התייחסות להצעה שלי שיירשם ברישיון הקילומטרז' או רכב שעבר אובדן להלכה?

עוזי יצחקי: בסוף לא אמרתי את זה, אני אוסיף.

עוזי יצחקי: אנחנו נמצאים עכשיו בתהליך שלוקח הרבה מדי זמן של חיבור מכוני הרישוי באופן מכוון למחשב המשרד- -

גלעד ארדן: אמרת את זה גם בדיון הקודם שהיה בעניין הזה.

עוזי יצחקי: אני אמרתי.

עוזי יצחקי: זה נמרח מסיבות כאלה ואחרות, אבל אני מתחייב שנקדם את זה בחודשים הקרובים.

עוזי יצחקי: במקביל אנחנו מבצעים בדיקה, גם על פי דרישה של מכוני הרישוי, לעניין התעריפים.

עוזי יצחקי: בין השאר הבדיקה הזאת גם תכלול את עניין הרישום של הקילומטרז' כי לדעתנו, העניין הזה חשוב.

עוזי יצחקי: לצערי הרב, בשנים האחרונות היו הרבה זיופים, גם בית המשפט נדרש לזה מספר פעמים לאחרונה בהחלטות, ואנחנו ניתן את המידע הזה.

ניר ימין: בטסט של הרכב אפשר לדעת אם מישהו זייף את הקילומטרז' או לא?

עוזי יצחקי: לא.

ניר ימין: אז מה תיתן העובדה שהנתון הזה יהיה רשום?

עוזי יצחקי: העובדה שזה שנה אחרי שנה.

עוזי יצחקי: אתה תראה שבשנה מסוימת יש 200, ובשנה אחרי זה אתה תראה 100.

גלעד ארדן: ברור שעם רכב שכבר זויף לפני כניסת החוק לתוקף זה לא יעזור, אבל ההצעה היא שכל שנה כשאזרח מגיע לעשות את הטסט בטופס של הטסט יהיה כתוב לאיזה קילומטרז' הגיע אותו רכב לטסט.

גלעד ארדן: כך כשאתה תמכור את הרכב אתה תחשוש לזייף את הקילומטרז' כי בטופס יראו שיש פער.

קריאה: זה יהיה באיחור של שנה.

גלעד ארדן: מה יהיה באיחור של שנה?

אילן מלמד: כשאתה מקבל אישור - - - אתה יכול לקבל אישור לקילומטרז'?

קריאות: - - -

אורי דגמי: צריך לרשום אותו כל שנה, הוא לא יימחק.

אורי דגמי: אם השנה יש 40 אלף, בשנה הבאה אני בא עם 80 אלף, ויירשם שבשנה שעברה היה 40, והשנה 80.

אורי דגמי: כי מה שיעשו הסוחרים שאנחנו מדברים עליהם זה שהם ייקחו אוטו עם 80 אלף קילומטר, יעברו איתו טסט ברישיון, אבל בשנה שעברה הוא עבר את הטסט בכלל עם 200.

אורי דגמי: זה לא יימחק.

אורי דגמי: ברישיון תהיה טבלה שבה יהיה רשום כל שנה מה הקילומטרז'.

גלעד ארדן: לא, אל תגזים, אתה רוצה שהרישיון יהיה מגילה?

קריאות: - - -

גלעד ארדן: אני רציתי שזה יהיה ברישיון- -

עוזי יצחקי: אבל את מקבל ממשרד התחבורה רישיון, ואז הולך לעשות טסט.

עוזי יצחקי: אתה מבין את ההבדל?

עוזי יצחקי: כשהוא יהיה מקושר אליי באופן מכוון זה יהיה במאגר שלי.

גלעד ארדן: אבל המאגר שלך עדיין מצריך את הקונה להגיע למאגר שלך.

גלעד ארדן: אני רוצה שהשקיפות תהיה כבר בשולחן העסקה.

גלעד ארדן: הרי אם בעוד חצי שנה אחרי תקופת ההיערכות אתה משנה את מבנה הטופס של הטסט הידני ומשאיר בו רובריקה שכשאתה מגיע לטסט השנתי מכון הרישוי מטביע בה את הקילומטרז' שהרכב הגיע אתו לטסט.

זאב פרידמן: אז הוא יזייף את הקילומטרז' יומיים לפני הטסט- - -

קריאות: - - -

זאב פרידמן: אם מופיע ברישיון רק תאריך - - - זה חייב להיות במאגר כדי שיופיעו 5 השנים האחרונות.

גלעד ארדן: הכוונה היא לא להפוך את הטופס של הטסט למגילה, ועדיין זה נותן את רוב הפתרון.

גלעד ארדן: כי אם הגעת עכשיו לטסט ורשמו לך 110 אלף קילומטרים בטופס, מה התרחיש שאתה מתאר?

זאב פרידמן: שאתמול זה היה 350.

גלעד ארדן: אבל במשרד הרישוי יש גם הנתון של שנה שעברה.

זאב פרידמן: אז זה מה שאני אומר.

זאב פרידמן: מכיוון שזה חייב להימצא נגיש ללקוח זה יכול להיות במאגר- -

גלעד ארדן: בסדר, אני רק לא חושב שעל הטופס עצמו צריך לנהל טבלה משנה לשנה.

זאב פרידמן: על זה אני לא מתווכח.

קריאה: רק בשנה האחרונה- - -

רונן לוי: אם נעשה מאגר מידע שיפתור את זה- -

עוזי יצחקי: לא עושה שום דבר.

עוזי יצחקי: תפסיקו לבנות לי מאגרים.

רונן לוי: בן אדם יוכל להיכנס למאגר- - -

עוזי יצחקי: - - -

זאב פרידמן: אני רוצה להחזיר את הדיון למקום שאדוני סיים אותו.

זאב פרידמן: בדיון ראינו שיש הרבה מאוד סוחרים שלא נראים כמו סוחרים, הרבה מאוד עסקאות שנעשות בעצם עם סוחרים.

זאב פרידמן: ההצעה של אדוני, כפי שאדוני אמר בדיון וסבורה גם המועצה, שצריך להוסיף סעיף פוזיטיבי שמחייב גילוי ברמה הראויה בהתאמה בהבדל בין סוחר לבין בן אדם פרטי.

זאב פרידמן: אבל בהחלט צריך לקבוע נוסף לדין הכללי כיוון שעושים קונקרטיזציה של הדין שיש חובה לכל אדם למסור את המידע שיש בידו או את המידע שיכול להימצא בידו ללא מאמץ.

גלעד ארדן: זה מה שהצעתי.

זאב פרידמן: נכון.

זאב פרידמן: אני אזכיר שבדיון הקודם סיפרתי על מסע הייסורים שצריך לעשות בן אדם שעובר לרכב מיד שנייה.

זאב פרידמן: הוא צריך לרוץ לרשם המשכונות, למשרד התחבורה, לחפש בחברה אצל מי היה הרכב קודם.

זאב פרידמן: לא יעלה על הדעת שאם אדם יודע שהרכב שלו מעוקל הוא יספר שהרכב שלו מעוקל.

זאב פרידמן: אם בן אדם יודע שהרכב שלו כבר הושבת פעמיים או שהרחיבו לו שני חלקים ובנו לו אוטו חדש מדגם שלא קיים במדינת ישראל - -

ניר ימין: גם אם זה לא עוסק, למה זה לא נכנס בחוק החוזים בטעות והטעיה?

זאב פרידמן: אני מסכים, אבל אני רק אומר שמכיוון שאנחנו עושים קונקרטיזציה לעניין ויבוא בן אדם ויגיד שחובות הגילוי שלו הן פוסט מורטום, כלומר הקונה קיבל את הסעד, ולכן הוא לא חייב לגלות לו שום דבר; לו יש סד מה יקרה כשיתברר לך בדיעבד.

זאב פרידמן: כדי שזה לא יקרה אנחנו חושבים שכדאי להטיל את החובה ולומר במפורש שאדם שיודע מידע חייב לגלות אותו.

זאב פרידמן: כמובן, יש מקום להבדיל בין מידע שסוחר חייב לעשות - -

גלעד ארדן: הקונקרטיזציה שלך לא מוסיפה דבר מבחינה משפטית ולו דבר למי שידע והטעה.

גלעד ארדן: אם היית מציע את מה שאני אמרתי, ומשרד המשפטים לא מקבל את זה, שלדעתי, גם אזרח רגיל שמוכר רכב צריך להיות לו המידע, ולכן צריך להיות דף שמתייחס לדברים המסוימים שבידיעתו או אם הוא כותב שלא בידיעתו.

זאב פרידמן: אני אשמח אם זה מה שיקרה.

גלעד ארדן: זאת הקונקרטיזציה שלדעתי, אפשר היה לעשות.

גלעד ארדן: משרד המשפטים מתנגד לזה כרגע.

גלעד ארדן: כדי שהיום נספיק לגמור את הקריאה הראשונה אני קודם כול לגמור את ההקראה, ואחר כך נשמע הערות במידה שנספיק.

דנה נויפלד: עוד הערה לפני ההקראה.

דנה נויפלד: ממה ששמענו פה נראה לי שהבעיה היא במישור אחר.

דנה נויפלד: הבעיה היא שכאשר אני מוכרת את הרכב שלי אני בוודאי יכולה לאפשר לך לעיין במסמכים ולתת לך את תוכן המסמכים שקשור ברכב שלי.

דנה נויפלד: הבעיה נעוצה, למיטב הבנתי, אם יש בעלים קודמים, והמידע כבר לא שלי כי הרכב לא בידיי.

דנה נויפלד: לכן החוליה החלשה בעיניי היא ליצור את הלינקג' למידע שהיה קיים בידיים של הבעלים הקודמים כי בעצם התחלנו להסתבך עם ביטול בדיעבד, עם ביטול לפני, עם מסירת פרטים ועם חוק כללי.

דנה נויפלד: זה השלב שאנחנו צריכים להתגבר עליו – שהעברת המידע תיעשה גם אם אני לא הבעלים של המידע.

גלעד ארדן: לא הבנתי.

דנה נויפלד: בשרשרת מכירת הרכב אתה מכרת רכב לניר וניר מכר אותו לי.

דנה נויפלד: אני יכולה לקבל את המידע מניר כי הוא הבעלים של הרכב, וניר יכול לתת את המידע על התקופה שבה הוא החזיק את הרכב.

דנה נויפלד: מה קורה בתקופה שאדוני החזיק את הרכב?

דנה נויפלד: הוא לא יכול למסור את המידע כי זה לא המידע שלו.

דנה נויפלד: אדוני רוצה ליצור מצב שבו אני יכולה לקבל את המידע לגבי כלל הבעלים שהיו מקנייתו ועד היום.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אני רוצה ליצור שני מצבים: מצב אחד שבו כל מידע שקיים לגבי הרכב הוא נגיש.

גלעד ארדן: אם הוא לא נגיש כי המוסך שטיפל לא ניהל רישום על מה שהוא עשה, אז הוא לא נגיש, אי-אפשר לברוא יש מאין.

גלעד ארדן: ככל שהמידע נגיש הזכות שלך לראות את המידע הזה היא זהה לזכות של הבעלים ההיסטוריים.

גלעד ארדן: זאת ההצעה המקורית שלי.

גלעד ארדן: לעניין הזה אין סיבה להבחין בין מי שרכש מאדם פרטי לבין מי שרכש ממתווך.

דנה נויפלד: כן.

דנה נויפלד: על זה אין ויכוח.

גלעד ארדן: הבנתי שאתם מסכימים.

גלעד ארדן: גם לגבי הצעתו של חבר הכנסת כהן, כאשר אני מבין את היתרון או את החובה המוגברת שאפשר להטיל על הסוחר לדעת את הנתונים האלה, שדרש חבר הכנסת כהן, ולדווח עליהם לקונה אני מבין שכיוון שהבעלים הוא לא בהכרח הבעלים הראשון של הרכב יש לו חולשה בידיעה- -

דנה נויפלד: אז לא פתרנו את הבעיה.

גלעד ארדן: לא פתרת את הבעיה, אבל צמצמת אותה כי אם תחייבי אותו בכל זאת להתייחס למידע שיש ברשותו ובידיעתו, כמו שהציע עורך הדין פרידמן, עדיין תצמצמי לפחות את אותו מידע כי בכל זאת האנשים שמכרו היו היד הראשונה של הרכב הזה, לא כולם הם יד שנייה ויד שלישית.

גלעד ארדן: דרך אגב, לפעמים אני כקונה של יד שנייה יודע שביד הראשונה הוא עבר שיקום לאחר תאונה, ועכשיו כשאני מוכר את זה הלאה אני מעדיף להגיד שלא ידעתי או להסתיר.

גלעד ארדן: לכן כדאי לבקש מסמך שהוא בין המוכר לקונה.

גלעד ארדן: ממילא רוב העסקאות נעשות עם מסמך, אז באותו מסמך לדרוש התייחסות לעניין כמה פרטים.

גלעד ארדן: אני מציע שתחשבו על זה לקראת הישיבה הבאה.

רוני נויבאור: הניסיון הוא לומר שבהיבט לאפשר את המידע למי שהוא בעלי הרכב במועד.

רוני נויבאור: כרגע אם אני בעלי הרכב אני רוצה לדעת אם המידע היה בידיהם של בעלי הרכב הקודמים - - היו"ר גלעד ארדן: זה החוק שלי.

רוני נויבאור: על זה אנחנו מסכימים.

רוני נויבאור: אנחנו חושבים שאין בעיה שזה ייקבע, ובלבד שכשייק

רוני נויבאור: בעו פרטי המידע שיועברו אנחנו רוצים ששר המשפטים יהיה מעורב בהסדר של הסדרת התקנות מאחר שיש לנו חשש שעלולים לעבור פרטים שלא אמורים לעבור מאחר שיש לנו פה חשש של חופש הגנת הפרטיות.

רוני נויבאור: ככל שזה נוגע לרכב ולתיקונים שלו אולי זה פחות, אבל שהמוסך לא יעביר פרטים שהוא לא היה אמור להעביר.

רוני נויבאור: בעניין הזה אין ויכוח.

גלעד ארדן: מה למשל?

רוני נויבאור: לדוגמה, המוסך מחזיק פרטים נוספים על אותו אדם, לדוגמה על מקום המגורים שלו- -

קריאה: על מספר חשבון הבנק.

רוני נויבאור: נכון.

רוני נויבאור: אנחנו רוצים שהפרטים שיועברו הם פרטים שנוגעים אך ורק לרכב ולתיקונים שלו.

דנה נויפלד: אני רוצה לחדד עוד נקודה אחת.

דנה נויפלד: הקושי בהצעת החוק של חבר הכנסת כהן, שזה מה שניסתה חברתי לומר קודם- -

גלעד ארדן: כל מה שצריך זה להוסיף הגדרה מהו המידע.

גלעד ארדן: תכינו לישיבה הבאה הגדרה מהו המידע שהוא זכאי לקבל ונאשר את זה.

רוני נויבאור: אבל לעומת סעיפים אחרים - - - הם פחות רלוונטיים.

רוני נויבאור: אבל זה בהקראה.

גלעד ארדן: אבל בשביל זה לא צריך לערב אחר-כך את משרד המשפטים.

גלעד ארדן: תביאו לישיבה הבאה הגדרה למידע שהוא זכאי לקבל, שזה לא הדיווח בחשבון הבנק או בוויזה של התשלום על הטיפולים, אלא רק הפרטים שעוסקים במהות הטיפולים שבוצעו ברכב.

זמיר בקל: זה קיים.

זמיר בקל: רק ההיסטוריה בלבד בלי שמות או פרטים.

גלעד ארדן: אבל אנחנו צריכים לוודא שלא יהיו חריגות מזה.

גלעד ארדן: נמשיך בהקראה כי אחרת לא נוכל להצביע היום אם לא תהיה הקראה של החוק.

ניר ימין: הקראה: "רכב משומש" – רכב מנועי שנתקיים בו אחד מאלה: נעשה בו שימוש חודש אחד לפחות לאחר רישומו לפי פקודת התעבורה; הוא מוצע למכירה אחרי שנמכר לפני כן לפחות פעם אחת; הוא הופעל בנסיעה לפחות ; "השר" – שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

ניר ימין: ראיתי שגם בדיון הקודם היו הערות האם זה יהיה שר התמ"ת או שר התחבורה.

עוזי יצחקי: אנחנו סבורים שזה צריך להיות שר התמ"ת.

עוזי יצחקי: אני לא מתנקה מאחריות, אבל כל העניינים פה הם ענייני קנייה ומכירה, ולמשרד התחבורה אין סמכויות כאלה.

גלעד ארדן: מה תפקיד השר כאן?

דנה נויפלד: זאת ההצעה של אדוני.

גלעד ארדן: אני יודע.

גלעד ארדן: אני כתבתי שהוא רשאי להתקין תקנות כי ככה נהוג לעשות בכל חוק.

גלעד ארדן: אני שואל אם הממשלה מבינה אם יש בכלל צורך להתקין תקנות.

גלעד ארדן: אני רואה שמשרד התחבורה מאוד רוצה אחריות על הנושא, אבל- -

דנה נויפלד: נהוג שבכל חוק יהיה מי השר הממונה ונהוג להקנות לו סמכות לתקן תקנות ביצוע במקרה שיש צורך לבצע את החוק, והחוק לא משלים את כל ההסדרים.

רוני נויבאור: תודה על האמת, גם אם לא תכתוב את ההוראה הזאת יהיה שר ממונה כי זה השר שזה בתחום סמכותו, ואז תהיה השאלה איזה שר זה יהיה, וממילא הוא מחויב.

גלעד ארדן: אז מי זה יהיה?

גלעד ארדן: בתחומי מסחר אחרים כשמדובר על הסדרה ספציפית- -

רוני נויבאור: שר התקשורת מסדיר עניינים של הגנת הצרכן גם בתחום סמכותו, אבל מצד שני יכול להיות שגם שר התמ"ת.

רוני נויבאור: בעניין הזה המשרדים צריכים לבוא ולומר את דעתם.

יצחק קמחי: היינו בסיפור הזה בשבוע שעבר בדיון הזה עם התמרוקים, ושם הוסכם שמי שעוסק בתחום, ויש לו המומחיות בעניין זה משרד הבריאות.

יצחק קמחי: אף על פי שרצו שזה יהיה דווקא בחוק הגנת הצרכן היה ברור שזה לא המקום, עם כל הכבוד.

גלעד ארדן: לצורך ההקראה נשאיר את זה "תחבורה".

גלעד ארדן: אם אתם רוצים לטעון בהרחבה בקריאה הבאה לעניין החלפת השר הממונה אני פתוח לשמוע את הדעות.

גלעד ארדן: שאלה נוספת בעניין הצעת החוק שלי דגן: "מוצע למכירה אחרי שנמכר לפני כן לפחות פעם אחת".

ניר ימין: צריך להיות כתוב: "ממי שרשום כבעלים של הרכב".

ניר ימין: מי שאינו הבעלים של הרכב אינו יכול למכור.

גלעד ארדן: השאלה היא האם זה ברור שכאשר היבואן מכר אותו לקונה הראשון- -

רוני נויבאור: במכירה הראשונה.

גלעד ארדן: זאת אומרת, זה לא חל על זה.

גלעד ארדן: גם אם הוא מכר את זה לחברת ליסינג זה כבר נחשב מכירה לצורך העניין?

קריאות: כן.

יצחק קמחי: זאת מכירה, והיא רלוונטית במקרה שהיו לרכב תיקונים או תקלות טרם המכירה שלו כרכב חדש.

יצחק קמחי: מר אנוך ואנשי משרד התחבורה ואנחנו כבר דיברנו על הנושא הזה.

גלעד ארדן: על מה?

יצחק קמחי: לא פעם גם רכבים חדשים מגיעים עם תקלות, פגיעות ונזקים.

יצחק קמחי: לכן המידע הזה רלוונטי מהמכירה הראשונה.

יצחק קמחי: מהקונה הראשון.

יקי אנוך: זה הרעיון בחוק, שהמידע שייך לאוטו וחל עליו על הכול.

גלעד ארדן: יש פה החרגה.

יקי אנוך: ברכב חדש יש תקנות שמחייבות את היבואן למסור מידע לרוכש, וברכב משומש, אין.

דנה נויפלד: אתה ביקשת 3 תנאים להגדרת רכב משומש- -

גלעד ארדן: חלופיים.

דנה נויפלד: מה משמעות החודש לאחר הרישום לפי פקודת התעבורה, ולמה דווקא ?

דנה נויפלד: מה ביקש אדוני כאן?

גלעד ארדן: את שואלת בעצם, למה לא מספיק סעיף 2?

דנה נויפלד: כן.

גלעד ארדן: זאת שאלה טובה.

קריאה: אם הוא - - - הוא גם משומש.

גלעד ארדן: האמת שאפשר למחוק את סעיפים קטנים 1 ו-3.

גלעד ארדן: אפשר להסתפק בסעיף קטן 2.

דנה נויפלד: אולי משרד התחבורה יכול לענות על זה.

דנה נויפלד: מבחינת

דנה נויפלד: כם יש משמעות לזה?

שרית זוכוביצקי: אין לזה משמעות.

גלעד ארדן: אם כך נשאיר את סעיף קטן 2.

גלעד ארדן: ההגדרה לרכב מנועי תהיה "רכב משומש – רכב מנועי שמוצע למכירה לאחר שנמכר לפחות פעם אחת".

ניר ימין: ממי שרשום כבעלים של הרכב.

לי דגן: למה צריך "מנועי"?

לי דגן: למה לא "נגרר"?

גלעד ארדן: אני לא מכיר את תעשיית מכירת הנגררים המשומשים.

לי דגן: גם אני לא מכירה אותה.

לי דגן: רכב זה רכב.

לי דגן: למה לא להכניס את זה?

גלעד ארדן: אני לא יודע מה כוללת ההגדרה לרכב.

שרית זוכוביצקי: ההגדרה ל"רכב" מאוד רחבה וכוללת.

שרית זוכוביצקי: - - - מכני בכל צורה שהיא.

שרית זוכוביצקי: כשמשת

שרית זוכוביצקי: משים במילה "מנועי" זה לא כולל - - -.

גלעד ארדן: אני עדיין לא רוצה לשנות את זה.

שרית זוכוביצקי: לנו זה לא משנה.

שרית זוכוביצקי: למה זה רלוונטי בעסקה אם זה מנועי או לא מנועי?

לי דגן: לדעתי, המילה "מנועי" מיותרת, והיא מצמצמת את ההגדרה.

ניר ימין: הנגררים נרשמים?

לי דגן: כן, הם נרשמים, אבל הם לא רכב מנועי.

לי דגן: אפשר להוריד את המילה "מנועי".

גלעד ארדן: נוריד את המילה "מנועי", ואם מישהו ירצה לטעון אחר-כך שצריך להוסיף אותה, נשמע אותו.

רונן לוי: מאחר שהצענו לרשום את עובדת היות הרכב "אבדן להלכה" גם ברישיון לא קיבלנו תשובה אם המשרד מסכים או לא.

גלעד ארדן: גם על הקילומטרז' עוד לא שאלתם בצורה ברורה.

רונן לוי: אנחנו רוצים קודם כול להכניס בהגדרות מה זה רכב אובדן להלכה.

עוזי יצחקי: למה זה רלוונטי פה?

רונן לוי: אם אחר כך נדבר על הרישיון חייבת להיות הגדרה.

גלעד ארדן: עוזי, אני ביקשתי את התייחסותכם.

גלעד ארדן: אתה אמרת שעקרונית תוך כמה חודשים אתם תאפשרו נגישות – אני לא הבנתי בעצם מה אמרת.

גלעד ארדן: אמרת שיהיה חיבור בין מכוני הטסטים לבין- -

עוזי יצחקי: אמרתי שנאפשר לציבור להיכנס לאתר שלנו ולאתר gov.il של הממשלה כדי לקבל מידע על טכני על אודות רכב.

עוזי יצחקי: נוסף לכך אנחנו פועלים לחבר את מכוני הרישוי באופן מכוון למשרד התחבורה, ובמקביל אנחנו בודקים את העלויות של מחיר הטסט כיום, ואם יעודכן המחיר או לא גם נדרוש להכניס את רישום הקילומטרז'.

גלעד ארדן: איך משרד התחבורה יודע שאני עברתי טסט?

עוזי יצחקי: זה מוזן אלינו.

עוזי יצחקי: פעם ביום בשעות הלילה כל מכוני הרישוי מעדכנים את מחשב משרד התחבורה- -

גלעד ארדן: זה לא נקרא חיבור- -

עוזי יצחקי: אנחנו רוצים לעשות את זה און ליין.

עוזי יצחקי: מה שקורה היום נקרא בץ' – פעם ביום במשך הלילה מעבירים את כל הטסטים שעברו במהלך היום בקישור מכוון.

גלעד ארדן: לי זה לא משנה אם זה און ליין או בלילה.

עוזי יצחקי: זה חשוב מאוד כי כשמגיעים היום לעשות טסט, ויש בעיה ברכב אז בעייתי לעלות על זה.

עוזי יצחקי: אם יש חיבור מכוון אנחנו גם יכולים לחסום תוך כדי.

גלעד ארדן: לצורך רישום הקילומטרז' זה פחות רלוונטי.

גלעד ארדן: האם היום אין מניעה טכנית לדרוש ממכוני הרישוי להקליד בנתונים שהם מזינים על הטסטים שעברו באותו יום גם את הקילומטרז' שכל רכב הגיע אתו.

גלעד ארדן: מה המניעה לדרוש את זה?

עוזי יצחקי: כבר נאמר כאן שזאת תוספת עבודה, וצריך להיות הוגנים איתם ולאפשר להם לגבות על כך סכום נוסף.

עוזי יצחקי: זאת עוד עבודה.

עוזי יצחקי: אבי יוכל להסביר את זה.

אבי גלנצר: היום אנחנו מסוגלים להעביר מידע לאגף המידע של משרד התחבורה בדרך-כלל פעם ביום לאחר שעות העבודה.

אבי גלנצר: יש שדות מסוימים שאנחנו מסוגלים להעביר אליהם את המידע שצברנו.

גלעד ארדן: אז אני מציע להוסיף לשדה עוד רובריקה.

אבי גלנצר: צריך להוסיף שדות- -

גלעד ארדן: שדה.

אבי גלנצר: אבל יש כבר שדות שצריך להוסיף כי יש עוד דברים שצריכים להעביר.

גלעד ארדן: מה?

אבי גלנצר: עוד דברים שיש בקנה שסיכמנו שצריך להוסיף אותם.

גלעד ארדן: מה?

גלעד ארדן: עם מי סיכמתם?

אבי גלנצר: עם משרד התחבורה.

אבי גלנצר: לדוגמה היום אנחנו מתחילים לבצע מטלות שעד היום עשה אגף הרישוי כמו שינויי מבנה, שינויים בהורדת וו גרירה או הוספתו.

אבי גלנצר: אלה דברים שדורשים מאתנו שדות- -

קריאה: החלפת מנוע.

אבי גלנצר: החלפת מנוע אנחנו עושים כבר היום, זה מופיע בשדה.

אבי גלנצר: לכן יש שינויים שנעשה בקרוב, וזה לרווחת הציבור, זה באמת לא עניין של רווח כספי.

אבי גלנצר: בסופו של דבר זה הוספת שדות, אנחנו נעשה את זה- -

גלעד ארדן: חוץ מהורדת ווי גרירה או הוספה שלהם, איזה עוד שדות?

אבי גלנצר: יש שם החלפות מנועים מפירוק מקומי.

אבי גלנצר: עד היום עשינו החלפת מנועים מייבוא- -

לאה ורון: זה נעשה כבר מזמן, לא?

אבי גלנצר: לא.

אבי גלנצר: פירוק מקומי זה דבר חדש שנעשה לאחרונה.

אבי גלנצר: כל השדות האלה- -

גלעד ארדן: לא שמעתי "שדות".

גלעד ארדן: חוץ מהחלפת וו גרירה לא שמעתי שום שדות.

אבי גלנצר: יש 13.

גלעד ארדן: חדשים, לעומת מה שעשיתם עד היום?

אבי גלנצר: כן.

אבי גלנצר: לעומת מה שעשינו עד היום.

אבי גלנצר: אלה שינויי מבנה קטנים- -

גלעד ארדן: אז אני מניח שהטסט צפוי להתייקר בקרוב בלי קשר לקילומטרז'.

אבי גלנצר: הטסט יתייקר רק לאותה פעולה שאותו בעל רכב יצטרך לעשות.

גלעד ארדן: זאת אומרת, כמו שהבנק היה גובה עמלת שורה, על כל שורת הקלדה אתה רוצה עוד כסף.

אבי גלנצר: בוודאי.

גלעד ארדן: "ודאי".

אבי גלנצר: אמרתי כן, בוודאי.

גלעד ארדן: אין ספק שמשרד הרישוי דואג לצרכן.

גלעד ארדן: אבל השדות האלה לא רלוונטיים לכל אחד.

אבי גלנצר: לא לכל אחד, רק למי שביצע את פעולת השינוי ברכב שלו.

גלעד ארדן: מי קובע את תעריף שגובים מכוני הרישוי?

עוזי יצחקי: יש גורם במשרד התחבורה, המפקח על המחירים של משרד התחבורה.

עוזי יצחקי: הנציגה שלו נמצאת פה.

ברוניסלבה חירמן: אני מייצגת את אגף התכנון הכלכלי של משרד התחבורה.

ברוניסלבה חירמן: הצרכן לא ישלם עמלה של 89 שקלים שהוא שילם בעבר בעמדה מספר 1 כשהוא רשם את אותן הפעולות שיעברו למכוני הרישוי, והעלות של אותה בדיקה תהיה 30-20 שקל.

קריאה: זאת אומרת, זה תמיד עלה כסף, וזה יעלה פחות.

ברוניסלבה חירמן: זה יעלה פחות.

עוזי יצחקי: לא.

עוזי יצחקי: היא מתכוונת שעל פעולות שנעביר ממשרדי הרישוי שחלק העברנו, הצרכן ישלם פחות.

עוזי יצחקי: אבל תסבירי על הבדיקה שאנחנו מתכוונים לעשות- -

גלעד ארדן: ואם אני אדרוש שמכון רישוי יקליד גם את הקילומטרז' שכל רכב מגיע איתו לטסט, זה מבחינת

גלעד ארדן: כם מצדיק העלאה בתעריף של הטסט?

עוזי יצחקי: אנחנו בודקים את זה.

ברוניסלבה חירמן: צריך לבדוק מה המשמעות במכוני הרישוי.

גלעד ארדן: המשמעות היא להקליד עוד מספר.

גלעד ארדן: המשמעות היא עוד 3 שניות עבודה.

ברוניסלבה חירמן: הם יגידו אם זה רק 3 שניות של עבודה או זה כרוך בבדיקה- -

גלעד ארדן: הם אינטרסנטים, בטח שהם יגידו שזה כרוך בדברים אחרים.

גלעד ארדן: בגלל זה את אגף לתכנון כלכלי.

גלעד ארדן: קחי מומחה שיגיד לך כמה לוקח להקליד מספר בעל 5 ספרות כפול מספר הרכבים, ונראה אם באמת זה מצריך לשם כך לייקר לכל הציבור את המחיר.

ברוניסלבה חירמן: תוקף הסבירות של הנתון שאני אגיד.

ברוניסלבה חירמן: לעניין הקילומטרז' יכול להיות מצב שכל כלי הרכב במדינה יעשו בשנה ולא 20 אלף או 30 אלף.

ברוניסלבה חירמן: עדיין תהיה סבירות- -

גלעד ארדן: לא הבנתי.

ברוניסלבה חירמן: כמו שהוא אמר שהיום מקטינים את הקילומטרז' ב-150 אלף, אז כל שנה יהיה לך רצף, והקילומטרז' יהיה יותר נמוך.

גלעד ארדן: אתם מתעלמים מדבר אחד: אם נרשם שהגעתי לטסט האחרון עם 150 אלף קילומטר אז בשנה הבאה במקום 180 אני אולי אוכל לזייף ל-160, אבל אני לא אוכל להחזיר אותו ל-50, לדוגמה.

ברוניסלבה חירמן: אבל בשנה הראשונה יש לך בעיה.

גלעד ארדן: נכון, זה לא נותן פתרון טוטלי לכל רמאות, אבל זה מצמצם באופן ניכר את היכולת לזייף את הקילומטרז'.

קריאה: ההצעה שלנו פותרת את - - - המהותיים של זה.

קריאה: אם זה לא יהיה ברישיון, אבל תהיה חובת גילוי, זה פותר גם את העניין של הקילומטרז'.

גלעד ארדן: עוזי, ביקשתי עוד התייחסות לגבי הרצון לחייב את משרד התחבורה להכניס בנתונים של הרכב אם אחד הבעלים הקודמים היה חברת ליסינג או שזה רכב שעבר אבדן להלכה.

גלעד ארדן: הרי אם הוא עבר "טוטל-לוסט" מוחלט זה מופיע ברישיון הרכב.

גלעד ארדן: הבעיה היא לגבי רכב שעבר אבדן להלכה.

עוזי יצחקי: על זה אני לא דורש להתחייב, זה דורש מאתנו עדכון ומאגר ודברים שנהיה חשופים להם בצורה כזאת או אחרת.

עוזי יצחקי: אני לא יכול להתחייב לדברים האלה.

גלעד ארדן: אני יכול לקבוע בחוק שחברת ביטוח חייבת להעביר אליכם את הפרטים של כל רכב שעבר אבדן להלכה.

גלעד ארדן: אתה תגיד לי שזה נכון, אבל זה לא מכסה את כל מי שלא היה לו ביטוח, אבל שיקם את הרכב- -

קריאה: סעיף 309.

גלעד ארדן: - - אבל אתה עדיין מצמצם את כל אלה שחברות הביטוח הורידו מהכביש, שיקמו והחזירו.

גלעד ארדן: השאלה היא למה לא.

עוזי יצחקי: בעניין הזה אני לא רוצה להציג עמדה נחרצת.

גלעד ארדן: אני מבקש לקבל תשובה בדיון הבא.

עוזי יצחקי: בסדר גמור.

גלעד ארדן: לגבי חברת ליסינג זה לא מופיע היום, נכון?

עוזי יצחקי: מ-1 בינואר זה יופיע.

גלעד ארדן: מ-1 בינואר יופיע אם הרכב הזה היה בעבר בבעלות של השכרה.

גלעד ארדן: תסביר מה יופיע.

עוזי יצחקי: המקורות של הרכב יופיעו – אם זאת חברת החכר או השכרה.

גלעד ארדן: זה רק לגבי הבעלים האחרון.

גלעד ארדן: זאת אומרת אם הבעלים הראשון היה ליסינג - -

שרית זוכוביצקי: לא, זה ירוץ ברישיון.

עוזי יצחקי: בהחלט.

עוזי יצחקי: דבר נוסף הוא שזה גם יגיד איזה ליסינג זה היה: אם זה היה של חבר כנסת שנסע מהבית שלו לכנסת, שזה כמה קילומטרים כל יום או שזה היה אצל צה"ל במלחמת לבנון השנייה וגמרו את הצורה לרכב הזה.

גלעד ארדן: אבל אתה אומר שזה מ-1 בינואר.

עוזי יצחקי: אבל יהיה רשום "ליסינג".

עוזי יצחקי: אני רציתי גם שיהיה רשום באיזה שימוש של ליסינג זה היה.

גלעד ארדן: מה קרה לרצון?

עוזי יצחקי: זה לא מתאפשר טכנית.

אבי גלנצר: כולנו שכחנו מאחד המאגרים הטובים שבעל הרכב יקבל – חברות הביטוח.

אבי גלנצר: בחברות הביטוח יש מאגר עצום של תאונות דרכים.

אבי גלנצר: הרי כשמב

אבי גלנצר: טחים היום רכב הם בודקים ורואים בדיוק אם הרכב הזה עבר תאונה- -

אורי דגמי: כשהם באים לשלם לך.

אבי גלנצר: נכון.

אבי גלנצר: הם אומרים מתי הייתה לרכב תאונת דרכים ואיזה נזק יש לו.

אבי גלנצר: אצלם הכול רשום במאגרים שמדינה נתנה להם אישור לאסוף.

גלעד ארדן: אז מה אתה מציע?

אבי גלנצר: כמו שבמוסך אפשר לבדוק, צריך לחייב גם את חברות הביטוח למסור פרטים.

גלעד ארדן: מי אומר שהיום זה לא חל פה, זאת אומרת שכשהוא הולך לחברת ביטוח הוא לא זכאי?

אורי דגמי: לא חייבים לו.

אורי דגמי: איך אני יכול להודיע לכל חברות הביטוח אם אני קונה את האוטו?

גלעד ארדן: כתוב: "זכאי למידע", לא כתוב ממי.

קריאה: לא נותנים לך, יש להם מאגר מרכזי ביניהם.

שמואל מלכיס: אני לא יודע איך קמה האגדה הזאת שלחברות הביטוח יש מאגר.

שמואל מלכיס: המאגר היחיד שיש לחברות ביטוח הוא בביטוח רכב חובה.

שמואל מלכיס: כבר ראיתי בנייר העמדה שהגישו כאן כל ארגוני הרכב למיניהם שמשתפים פעולה ביניהם.

שמואל מלכיס: בכל אופן יש פה טעות בסיסית.

שמואל מלכיס: אז מה כותבים שם, שהמאגר הוא מכוח פקודת ביטוח רכב מנועי?

שמואל מלכיס: לפחות היועץ המשפטי שלהם היה מסביר להם שפקודת ביטוח רכב מנועי מתייחסת - - -

גלעד ארדן: אתם מתנגדים, בקיצור- -

שמואל מלכיס: אנחנו לא מתנגדים, אין לנו.

קריאות: - - -

שמואל מלכיס: חברת ביטוח, על-פי הוראות הפיקוח בביטוח רכב רכוש, חייבת לצייד כל מבוטח שסיים את תקופת הביטוח באישור אם היו לו תביעות בשלוש השנים האחרונות שבהן הוא היה מבוטח בחברת הביטוח, ובתנאי שהוא באמת היה מבוטח במשך 3 שנים בחברת הביטוח.

גלעד ארדן: אז מה אתה רוצה לומר בזה?

שמואל מלכיס: זאת האינפורמציה היחידה שיש לחברת ביטוח.

שמואל מלכיס: אם האדם היה מבוטח בחברת הביטוח במשך שנה והגיש תביעה, יש במחלקת התביעות של חברת הביטוח אינפורמציה על אותה תביעה.

גלעד ארדן: הבנתי.

גלעד ארדן: זאת אומרת, אם בן אדם עשה ביטוח בחברה אחרת בשנה הבאה, לחברה האחרת אין שום נגישות למאגר שממנו היא למדה שבתקופת הביטוח הקודם הייתה תאונה מסוג מסוים שנרשמה בה ירידת ערך.

קריאות: זה לא נכון.

גלעד ארדן: התשובה היא שאין לה?

שמואל מלכיס: אין לה.

לי דגן: באמת המאגר שיש היום הוא מאגר של ביטוח חובה, ויש בו פרטים על תאונות ועל נזקים שקרו לגבי תאונות ביטוח חובה שלפעמים- - -

גלעד ארדן: אם לא היה מעורב נזק גוף הם לא יכולים לדעת על זה.

לי דגן: לפעמים זה גם הפוך.

גלעד ארדן: הצעתכם בקצרה.

רונן לוי: אנחנו מבקשים שיוגדר מה זה "רכב של אובדן להלכה" על בסיס מה שהצענו.

גלעד ארדן: לאיזה צורך?

רונן לוי: לצורך רישום.

רונן לוי: בסופו של דבר אם יוחלט בהמשך- -

גלעד ארדן: אבל זה לא כרגע.

גלעד ארדן: בדיון הבא, אחרי שמשרד התחבורה יגיד את עמדתם הסופית.

קריאה: זה המידע הכי קריטי.

רונן לוי: יש שתי אינפורמציות חשובות: המידע של ערך הרכב עצמו שאנחנו יודעים שיש לחברות הביטוח – ולא משנה באיזה אמצעי זה עובר לחברות הביטוח – המידע של רכב שעבר תאונה, אבדן להלכה.

רונן לוי: זה מידע מהותי- -

גלעד ארדן: אני אסביר לך משהו על הליכי החקיקה.

גלעד ארדן: אם משרד התחבורה יחליט, כמו שאמרה עורכת הדין זוכוביצקי, שהוא משנה את תוכנו של רישיון הרכב, והוא מכניס בו גם רכב שעבר אבדן להלכה ומחייב את חברות הביטוח להעביר את המידע הזה למשרד התחבורה, אז לא צריך את זה בחוק.

גלעד ארדן: אם הוא יגיד לי שהוא לא מתכוון לעשות את זה, כי זה מטיל עליו הרבה עבודה, אני אנסה לקדם את הצעת החוק הפרטית שלי; או שיהיה לה רוב או לא.

גלעד ארדן: אבל כרגע אין טעם להכניס הגדרות כי אם הם יגידו שהם מתכוונים לעשות את זה ויודיעו על לוח זמנים, אז בסדר.

רונן לוי: אני לא צריך את חברות הביטוח, מספיק שמאי.

גלעד ארדן: כלומר לחייב את השמאי שאישר.

גלעד ארדן: כמו שהיום השמאי שקובע טוטל-לוסט הוא זה שמדווח למשרד התחבורה.

רונן לוי: לא צריך את חברות הביטוח.

גלעד ארדן: הבנתי, תודה.

גלעד ארדן: עוד הערות?

דורון אובזינק: מה שמשרד התחבורה אמר- -

גלעד ארדן: אתם רוצים שנגיע להצבעה היום?

דורון אובזינק: רק דבר אחד.

דורון אובזינק: משרד התחבורה אמר שהם רוצים לבנות מאגר שיהיה נגיש לכולם, מה שהם לא ציינו שהפרטים האלה שעליהם הם רוצים עוד כסף הם פרטים שגם ככה קיימים ברישיון הרכב.

דורון אובזינק: המאגר הזה לא פותר כלום.

דורון אובזינק: הפרטים הכי חשובים לקונה לא נמצאים.

דורון אובזינק: לגבות על זה כסף זה דבר אסור.

עוזי יצחקי: לא נכון.

גלעד ארדן: מה הפרטים שיהיו במאגר ולא מופיעים היום ממילא ברישיון הרכב?

עוזי יצחקי: כינוי מסחרי, מרכב, רמת גימור, הספק, רישום קודם.

קריאה: רק רישום קודם בעניין הזה.

עוזי יצחקי: רישום קודם.

אילן מלמד: בקיצור, כמה קילומטר האוטו הזה עשה באמת, איזה תאונות היו לו, ומה ערכו.

גלעד ארדן: רישום קודם אמור להופיע מ-1 בינואר.

אילן מלמד: את זה אתה לא לומד.

אילן מלמד: אם המידע הזה נמצא, הוא בחברות הביטוח ואפשר לדעת - -

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: תמשיך להקריא בבקשה.

ניר ימין: הקראה: הזכאות למידע 2.

ניר ימין: רוכש רכב משומש זכאי למידע לאחר ביצוע העברת הבעלות על הרכב לאחר שהתקיימו הוראות סעיף 3.

ניר ימין: אני אקריא גם את סעיף 3 כי יכול להיות שאפשר להתייחס לשני הסעיפים האלה בסעיף אחד: אופן העברת הזכאות 3.

ניר ימין: זכאותו של רוכש רכב משומש למידע תועבר אליו במעמד העברת והיקפה הבעלות; העברת הבעלות ברכב תהווה הסכמה וייפוי כוח בלתי חוזר של בעליו הקודמים של הרכב לבעליו החדשים לקבלת מידע כאמור.

גלעד ארדן: אפשר למחוק את כל הסיפא הזאת.

ניר ימין: שני הסעיפים האלה מיותרים.

ניר ימין: יש הצעה של משרד המשפטים שאומרת שבעל רכב שרכש רכב משומש זכאי לקבל את המידע לגבי הרכב מהמוסך, ויכול להיות שזה יהיה "מכל גוף שהוא" אם רוצים לקבל את זה מהמוסך.

קריאות: "מכל גוף שהוא".

דנה נויפלד: לא.

דנה נויפלד: מה זה "מכל גוף שהוא"?

קריאות: - - -

לאה ורון: קודם תקריא את ההצעה, ואז אפשר יהיה להתייחס.

ניר ימין: "בעל רכב שרכש רכב משומש יהיה זכאי לקבל את המידע לגבי הרכב מהמוסך שבו טופל הרכב גם אם הוא אינו לקוח של אותו המוסך".

קריאה: גם מחברת ביטוח וגם מהמוסך, שהרכב לא טופל וגם ממכון רישוי- -

גלעד ארדן: מה זה "מהמוסך שהוא לא טופל", אז מה הוא קשור אליו?

קריאה: היה לו תיקון, והוא בכוונה לא רוצה שזה יופיע בהיסטוריה שזה טופל.

גלעד ארדן: בסדר, טיפול כולל גם טיפול חד-פעמי.

לאה ורון: גם אם אינו הלקוח של אותו המוסך.

לאה ורון: אם אני לא לקוחה של המוסך אני אוכל בכל זאת לקבל מהמוסך הזה את המידע.

דנה נויפלד: הרעיון הוא שלא צריך לחכות אחרי שהעסקה התבצעה, אלא תוכל לקבל גם לפני-כן.

דנה נויפלד: בהצעה של אדוני הוא צריך לחכות לאחר העסקה.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אני ממש חולק עליכם.

רוני נויבאור: זה מה שכתוב: מהרגע העברת הבעלות.

דנה נויפלד: העברת הבעלות זה סיום העסקה, לא?

גלעד ארדן: אני מתלבט בין 10 רכבים- -

דנה נויפלד: אתה לא מעדיף?

גלעד ארדן: אני מעדיף הכול, אבל יש גם חיי מסחר.

גלעד ארדן: כי אם היום אני מחכה כמה שעות במוסך אני לא רוצה לחכות מאה שעות מכיוון שכל הקונים במדינה באו טרם הקנייה שלהם להוציא את זה.

גלעד ארדן: הרי הם ירצו כסף בשביל זה.

גלעד ארדן: אם ברכב אחד מתעניינים חמישה אנשים, והם ילכו כל אחד כשנוח לו, ובעל המוסך צריך לשבת כל היום ולהוציא פלטים, והמוסכים יבקשו על זה כסף.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, זה לא ממין העניין.

גלעד ארדן: אם קונה פוטנציאלי רוצה לעשות את זה, הוא יכול לעשות את זה בלי החוק שלי.

גלעד ארדן: הוא מבקש ייפוי כוח.

גלעד ארדן: כשזה מגיע לרמת רצינות כזאת שהוא עומד לרכוש את הרכב, וזה הרגע האחרון הוא ילך למוסך, יבקש ייפוי כוח או המוכר יתלווה אליו, ויוציאו את המידע טרם הקנייה.

גלעד ארדן: אנשים שממילא רוצים לברר לפני כן לא צריכים את החוק הזה, יש להם היום הכלי – ייפוי כוח מבעל הרכב.

גלעד ארדן: השאלה מה קורה אחרי שהתנתק המגע – מכרתי לך, שכחת ממני, נסעתי לחו"ל, ואני לא רוצה לענות לך בטלפון בכלל.

ניר ימין: גם ההצעה של משרד המשפטים אומרת שבעל רכב שרכש רכב, כלומר גם כאן אנחנו בשלב שאחרי המכירה.

דנה נויפלד: אנחנו מעבירים את המידע הלאה כל הזמן.

גלעד ארדן: נראה לי שאתם לא מבינים כל-כך את החוק.

גלעד ארדן: כל פעם את כותבים משהו אחד ואומרים בעל-פה משהו אחר.

רוני נויבאור: אנחנו לא מדברים על השלב הטרום חוזי, אנחנו מדברים על השלב אחרי שבוצע החוזה.

גלעד ארדן: ואם הוא לא לקוח של המוסך ורק בתאונה ספציפית הוא טופל במוסך אחר, אז לא מגיע לו המידע?

רוני נויבאור: לא משנה.

רוני נויבאור: צריכה להיות זהות בין מי שזכאי לקבל את המידע לבין בעלי הרכב של החוזה.

רוני נויבאור: אנחנו אומרים שזה מוסך כי זה מה שהבנו, אבל אפשר לכתוב שזה גם כל גוף- - -

גלעד ארדן: אז נפגעים סיכוייך למכור את הרכב.

רוני נויבאור: אפשר כמובן לבצע תיקונים, זה רק ניסיון שלנו להבהיר את מה שדובר.

רוני נויבאור: בעל רכב שרכש רכב משומש זכאי לקבל כל מידע לגבי הרכב – אנחנו כתבנו "ממוסך", אבל זה יכול להיות גם מידע מגופים אחרים, ובלבד שזה לא רחב מדי – שבו טופל הרכב, גם אם הוא אינו לקוח של אותו מוסך.

רוני נויבאור: חשבנו שחשוב להדגיש שלא יכולה להיות כלפיך טענה שלא היית לקוח.

שמואל מלכיס: ואם הוא לקוח?

רוני נויבאור: "גם אם אינו לקוח" זה רק כדי להדגיש שגם אם אתה לא לקוח אתה זכאי לקבל את המידע הזה.

גלעד ארדן: היא צודקת, מדובר על הקונה, לא על המוכר.

רוני נויבאור: אז נוצרת זהות בין בעל המידע, שהוא הבעלים החדש של הרכב לבין בעל המידע - -

גלעד ארדן: אבל אפשר גם בלי הסיפא.

רוני נויבאור: אפשר גם בלי הסיפא, אבל זה רק כדי להדגיש את העניין.

דנה נויפלד: זה להדגיש את העניין שאתה זכאי לקבל את המידע גם אם לא היית לקוח- -

רוני נויבאור: - - - החוזה המקורי שהיה בין המוסך לבין חברת הביטוח.

גלעד ארדן: אני הייתי כותב שבעל רכב שרכש רכב משומש יהיה זכאי לקבל את כל המידע לגבי הרכב וטיפולים שהוא עבר גם בתקופה טרם רכישתו.

דנה נויפלד: אין לנו בעיה עם זה.

גלעד ארדן: עזבו "לקוח", זה ייצור בעיה.

דנה נויפלד: בסדר.

רוני נויבאור: רק לא לכתוב "ייפויי כוח".

יקי אנוך: יש מצב שבו בעל רכב מבוטח בחברת ביטוח.

יקי אנוך: יש לו תאונה, והוא בכלל לא צד לתיקון.

יקי אנוך: חברת הביטוח אומרת לו להכניס למוסך הסדר, הוא לא מקבל חשבונית ממוסך הסדר, אלא חברת הביטוח, והוא לא צד בתיקון.

יקי אנוך: הוא מכניס אוטו ומקבל אוטו, והוא מאושר.

יקי אנוך: גם הנתונים האלה צריכים להיות נגישים לו.

יקי אנוך: בעל הרכב לא ידע בכלל מה היה באוטו; הוא אדם תמים.

יקי אנוך: הייתה לו תאונה, לקחו אותו למוסך הסדר, תיקנו לו והחזירו לו אוטו במצב לכאורה זהה.

יקי אנוך: אבל אין לו שום מידע כי הוא לא מקבל חשבונית ושום נתון, הכול מחברות הביטוח.

שמואל מלכיס: אתה לא מכיר את הסדר השמאים, ואתם מדבר דברים לא חוקיים.

גלעד ארדן: גברתי, האם היום כאשר חברת הביטוח מתקנת במוסך הסדר רכב מסוים, איך הקונה יידע שהרכב עבר את הטיפול או התיקון הזה?

לי דגן: הוא מקבל דוח שמאי לגבי הערכת הנזק.

גלעד ארדן: זה בעל הרכב.

גלעד ארדן: אבל איך הקונה יידע בכלל שהרכב עבר- -

לי דגן: הקונה או הבעלים?

גלעד ארדן: אני מתייחס לעמדתכם, כפי שהציע מר יקי אנוך, שהזכות של הקונה לקבל מידע חלה גם אם הוא פונה לחברת הביטוח ושואל האם יש להם מידע לגבי תיקונים מכאניים שהרכב הזה עבר.

גלעד ארדן: האם יש לכם התנגדות שתהיה לו זכות לקבל את המידע הזה ולא יגידו לחברת הביטוח שגם אם יש להם, זה מוגן, והוא לא היה אז הבעלים?

לי דגן: על פניו, לא נראה שצריכה להיות בעיה.

לי דגן: היום לא מעבירים מכוח הגנת הפרטיות.

גלעד ארדן: אז אני בעד להרחיב את זה בעניין הזה.

גלעד ארדן: כן, אילן.

גלעד ארדן: בגללכם לא נספיק להצביע היום.

גלעד ארדן: אתם מבינים שיהיו עוד דיונים על החוק הזה אחרי קריאה ראשונה, כי אולי לא הבהרתי.

גלעד ארדן: אחרי הקריאה הראשונה יהיו עוד דיונים לפני השנייה והשלישית, ושם תוכלו להגיד את כל ההערות שלכם.

גלעד ארדן: אבל אם זה לא יעבור בקריאה ראשונה, והממשלה תתפרק לא יהיה על זה דין רציפות בכנסת הבאה, ונצטרך את כל המאבק מהתחלה.

גלעד ארדן: פשוט בכל דיון שיש פה מי שתומך הכי הרבה בחוק הוא המעכב הכי גדול.

גלעד ארדן: זה תמיד ככה.

אילן מלמד: אני לא רוצה לעכב כלום.

גלעד ארדן: אתה לא רוצה, אבל בפועל אתה עושה.

אילן מלמד: מה שמשפיע על ערכו של הרכב בעת המכירה והקנייה הוא מי היו הבעלים של האוטו – והמידע הזה קיים במשרד התחבורה; שנית, כמה קילומטרים האוטו הזה נסע – ואת המידע הזה צריך להוציא דרך הטסט; שלישית, האם הרכב הזה עבר תאונות קשות או לא – והמידע הזה נמצא בחברת הביטוח.

אילן מלמד: אלה הפרמטרים העיקריים לקנייה ולמכירה של אוטו.

גלעד ארדן: אני מסכים עם כל מילה שלך, אבל זה לא הוסיף שום דבר לדיון.

אילן מלמד: את זה צריך להוציא החוצה.

ניר ימין: המידע שיוכל בעלים של רכב לקבל יהיה גם מחברת ביטוח וגם ממוסך?

דנה נויפלד: אני רוצה להבהיר שזה כפוף להגדרה של מידע.

דנה נויפלד: לא ניתן להעביר כל מידע.

רונן לוי: אז צריך להרחיב לכל חברה מסחרית שהיה לה קשר.

דנה נויפלד: לא.

נמרוד הגלילי: אני מאיגוד חברות הליסינג וההשכרה.

נמרוד הגלילי: ההרחבה הזאת תגרום לכך שכל חברות הליסינג וחברת הביטוח יהפכו להיות חברות למאגרי מידע.

נמרוד הגלילי: אני מחויב למסור את כל המידע שיש ברשותי לקונה הישיר.

נמרוד הגלילי: אם אחר-כך אותו קונה מכר את הרכב לגורם שלישי לא יכול לקרות שגורם השלישי יבוא אליי, ואני אצטרך לתת לו שירות.

נמרוד הגלילי: אם אדם שמכרתי לו את הרכב לא יעביר מידע, שאותו קונה לא יקנה ממנו את הרכב.

גלעד ארדן: אם תסכים לכך שאני אקבע בחוק שחברת ליסינג יכולה למכור אך ורק ישירות לקונה את הרכבים שלה, אתה צודק.

גלעד ארדן: כל עוד אתם גם משתמשים בסוחרי רכב – הרי אתם לא מעבירים את הבעלות על שמם, ואז הם מוכרים את זה, זה לא עובר עוד יד באמצע, כי העברת הבעלות הרישומית היא רק דקלרטיבית לצורך העניין, היא לא עושה את מהות העסקה.

גלעד ארדן: אז אתם נותנים להם למכור את הרכבים, הוא כאילו הקונה, ומאותו רגע ואילך הוא צריך לספק את המידע המקיף שאיננו ברשותו, אלא ברשותך.

נמרוד הגלילי: אני מוסר לו את כל המידע - -

גלעד ארדן: מה זאת אומרת, אתה מוסר לו את כל המידע?

נמרוד הגלילי: אני מוסר לו את כל המידע על הרכב.

נמרוד הגלילי: יש לו כל המידע.

נמרוד הגלילי: אם יחסר לו מידע, הוא יבקש ממני, ואני אשלים את זה.

נמרוד הגלילי: אבל אני מוסר לו את כל המידע.

נמרוד הגלילי: מדובר באחוזים קטנים- -

גלעד ארדן: אז במה אתם יותר טובים מכל מוסך?

גלעד ארדן: חברת ליסינג מטפלת גם במוסכי הבית שלהם.

גלעד ארדן: החוק מאפשר למי שקנה מהסוחר שמכרתם לו לבוא בבוקר למוסך של אחת מחברות הליסינג ולבקש מהם להראות לו את הטיפולים, ואם יסתבר שהם הולכו שולל בידי הסוחר שמכר להם הם ילכו לאותו סוחר ויבקשו לבטל את המכירה בהתאם לחוק.

גלעד ארדן: מה זה מפריע לך?

גלעד ארדן: מכיוון שאתם עושים את זה בהיקף יותר גדול?

נמרוד הגלילי: יש לי בעיה אם מכרתי לצרכן ישיר, ואותו צרכן מכר לצרכן נוסף.

נמרוד הגלילי: אני לא יודע איך אותו צרכן טיפל ברכב.

נמרוד הגלילי: אז הוא יבוא אליי וידרוש גם ממני נתונים- -

קריאות: מה הבעיה?

גלעד ארדן: אז תיתן לו נתונים.

גלעד ארדן: מה הבעיה שלכם לתת מידע על הטיפולים שהרכב עבר כשהיה אצלכם?

נמרוד הגלילי: אין לי בעיה.

נמרוד הגלילי: אם אני צריך לבדוק נתונים למי שהוא לא קונה ישיר ממני יש לי עלויות.

גלעד ארדן: תגבה.

נמרוד הגלילי: אין לי בעיה.

גלעד ארדן: לא על המידע.

גלעד ארדן: תתמחר את זה בליסינג שלך.

נמרוד הגלילי: לא.

נמרוד הגלילי: מגורם שלישי שיבוא אליי לבקש מידע, כי יש לי עלות; אני צריך להחזיק נתונים, אני צריך לספק להם כמה פקידות.

נמרוד הגלילי: זה עלויות, אתם מתעלמים.

זמיר בקל: החזקת נתונים לא עולה כסף.

זמיר בקל: אני מחזיק 20 אלף קליינטים, וכל מי שבא מקבל ממני את ההיסטוריה- -

נמרוד הגלילי: לשירות הזה יש עלות.

נמרוד הגלילי: אי-אפשר להתעלם מזה.

דנה נויפלד: על איזו עלות מדובר?

נמרוד הגלילי: אני לא יודע.

עודד שטמר: ברשותך, אני אסביר.

עודד שטמר: כשרכב נמכר היום לקונה מיד ראשונה גם היום נהוג להעביר את כל המידע הרלוונטי לעניין ההיסטוריה של האוטו, הטיפולים שלו, ולצורך העניין הרכבים גם עוברים בדיקות במכוני בדיקה ונמכרים.

עודד שטמר: אין בעיה שכשהאוטו עובר ליד הראשונה הוא מקבל את כל המידע.

עודד שטמר: השאלה היא מה קורה לאחר שהרכב נמכר פעם נוספת – האם חברות ההשכרה והליסינג שמוכרות בהיקפים גדולים יהפכו מאגר שתמיד אפשר לפנות אליו כדי לקבל שירות?

גלעד ארדן: רק הבעלים של הרכב.

גלעד ארדן: תראה מה אתה אומר בעצם: מכיוון שאתם עושים את זה בהיקפים גדולים יותר, אתם לא מוכנים לספק את המידע לבד מהרוכש הראשון שרכש ממך.

גלעד ארדן: למה אני צריך לוותר על זה, וכל מוסך אחר במדינה שטיפל ברכב, ומאז הוא עבר שתיים-שלוש ידיים כן צריך להטריד את עצמו?

גלעד ארדן: למה הם לא ביקשו ממני עד היום לגבות על זה אגרה?

עודד שטמר: לדעתי, גם הם יעמדו בנטל שיש עמו בעיה.

קריאה: יש בעיה עם הנטל.

עודד שטמר: כל דבר פתיר, רק צריך לראות איך פותרים את העניינים האלה.

עודד שטמר: חברה כמו שלנו מגלגלת 10,000 רכבים ומעלה בשנה- -

גלעד ארדן: אבל הכול יחסי.

גלעד ארדן: אם אתם מגלגלים, יש גם יותר אנשי שירות שעובדים במוסכים שלכם.

עודד שטמר: אבל אם זה לא עד הסיבוב הראשון, אחר-כך בכל סיבוב נוסף לאורך השנים הולך וגדל מספר הלקוחות שאינם לקוחות שלך, שרשאים לקבל מידע.

עודד שטמר: צריך לראות איך מסדירים את העניין הזה.

עודד שטמר: המידע הזה קיים עד נקודת המכירה.

עודד שטמר: הוא זמין, ממוחשב, צריך לראות איך פותרים.

עודד שטמר: אחרת אנחנו פותחים חזית נוספת.

עודד שטמר: אני לא שומע את חברות הביטוח- -

גלעד ארדן: אם אנחנו נשאיר את זה פתוח כך שהם יכולים לגבות כל סכום שיעלה בדעתם, הם יהרגו את החוק הזה.

דנה נויפלד: ההוצאות- -

גלעד ארדן: מה זה הוצאות?

גלעד ארדן: מי יקבע?

דנה נויפלד: ההוצאות זה העלות להפיק את המידע במחשב.

עודד שטמר: זה לא רק זה.

גלעד ארדן: זה לא רק זה: זה פקידה, זה מנהל שיחתום שהיא לא טעתה בדוח שהיא הפיקה- -

קריאה: לוודא שהוא הבעלים של הרכב.

גלעד ארדן: בטח, לוודא שהוא הבעלים.

גלעד ארדן: צריך עורך-דין שיישב.

גלעד ארדן: זה עלויות, זה מאות שקלים.

לי דגן: תבקש שיעשו הערכת מחיר בפעם הבאה.

גלעד ארדן: אני לא מצביע היום.

גלעד ארדן: אנחנו נקיים דיון נוסף בקרוב בהצעה המשולבת.

גלעד ארדן: אני מבקש עמדה סופית לגבי החלת החוק של אמנון כהן במגזר הפרטי, ולא רק על סוחרים, וגם עמדה סופית לגבי החוק שלי בהחלה לעסקה בין אנשים פרטיים.

גלעד ארדן: אני מבקש את עמדת משרד התחבורה לגבי החלה בחקיקה של החובה להכניס קילומטרז' שהרכב הגיע אתו וגם להכניס את עניין אבדן להלכה.

עוזי יצחקי: ועמדתנו לגבי עניין השר הממונה בהרחבה.

גלעד ארדן: בשמחה.

גלעד ארדן: ולבסוף, אני מבקש מארגון המוסכים עמדה כתובה ומחברות הליסינג בעניין שבמקרה שהחוק הזה ייכנס לתוקף בגרסה הרחבה שלו, האם אתם חושבים שתצטרכו לגבות הוצאות, ואם כן, מהי ההערכה המשוערת שלהם.

גלעד ארדן: אני רק מזהיר מראש שזה עלול להוביל להחלטות כמו קביעה בחוק במפורש שזה לא יעלה כסף או קביעה מפורשת שזה יהיה מחיר מפוקח שיקבעו השרים.

גלעד ארדן: למה גברתי את מזיזה את הראש?

דנה נויפלד: זה בעייתי.

גלעד ארדן: מה בעייתי?

גלעד ארדן: אחרת הם יהרגו את החוק הזה.

גלעד ארדן: אז ישימו חסם, יגידו שזה עולה 300 שקלים, ונגמר הסיפור.

גלעד ארדן: כמו כן אני מבקש מהפיקוח על הביטוח להתייחס ליכולת בעל הרכב לבקש מידע ככל שהוא קיים לגבי תיקונים או טיפולים שעבר הרכב.

גלעד ארדן: תודה, הישיבה נעולה.