ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 569, 2007-12-06 12:30

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו עוברים לסעיף הבא, וזה סעיף 80 – קיצוץ קצבאות הביטוח הלאומי.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת ריבלין, אומנם אתה תמיד מתבדח שביבי אשם בכול, אבל אם לא הקיצוץ של שר האוצר לשעבר, ביבי נתניהו, לא היינו ישובים פה היום.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא קיצוץ נוסף שחל ב-2008, זה אותו קיצוץ של 4% שנמשך כהוראת שעה לאורך השנים, אחרי הקיצוץ של שר האוצר לשעבר, בנימין נתניהו.

סטס מיסז'ניקוב: חשוב להגיד את זה.

ראובן ריבלין: קודם כול אני מאשר כל מילה שאמרת, סילבן שלום גם כן הצטרף לביבי.

ראובן ריבלין: עם זאת, אני רוצה להפנות את תשומת לבך שהתחזית שלנו היתה שאנחנו צריכים לקצץ עד 2007, ומ-2007 להפסיק.

סטס מיסז'ניקוב: מ-2007 אנחנו בשוויץ?

ראובן ריבלין: ב-2003 אמרנו שהכלכלה הישראלית דורשת טיפול שורש, ממש טיפול נמרץ, והוא זמני, והוכחנו שהבאנו ישועה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לקצץ ב-8% ולא ב-4%, כי הכלכלה תבריא רק ב-2012.

משה גפני: זה נכון שמי שאשם בזה זה סילבן שלום וביבי נתניהו--

ראובן ריבלין: לא, הכול ביבי, אין בעיות, כל פעם שאתם אומרים לציבור את זה, זה נותן לנו עוד שני מנדטים.

משה גפני: --הם רצו לעשות מה שהם עשו, והם איבדו את השלטון.

משה גפני: אתם לא יכולים להמשיך לקצץ 4% ולהישאר בשלטון, זה דבר שלא הולך יחד.

ניסן סלומינסקי: יש לי הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: צריך לדחות את זה לדיון נפרד, ארוך ומסודר.

משה גפני: מה האוצר מבקש?

סטס מיסז'ניקוב: רבותי, מה קרה?

סטס מיסז'ניקוב: האוצר יסביר, הביטוח הלאומי יסביר, אחר כך יתחיל דיון.

רביב סובול: מה שמבוקש בסעיף הזה הוא להאריך את הוראת השעה, שהוארכה לאחרונה לפני שנה.

רביב סובול: היא התחילה בתקופת הממשלה הקודמת.

רביב סובול: הוראת השעה קובעת הפחתה של 4% במספר קצבאות, וביניהן אבטלה, הבטחת הכנסה, אימהות, מענקי לימודים, דמי פגיעה לנפגעי עבודה, דמי קבורה ופיצויים במקרים של פשיטות רגל.

סטס מיסז'ניקוב: זקנת שארים זה רק בהקפאה של עבודה ורווחה.

משה גפני: למה לא בקצבאות ילדים?

רביב סובול: אנחנו מאריכים את ההוראה שקיימת היום.

משה גפני: אני חבר כנסת חדש, למה לא קצבאות הילדים?

רביב סובול: בקצבאות הילדים נעשו שינויים ספציפיים.

רביב סובול: היתה הוראת שעה גם לגביהם.

ראובן ריבלין: קיצוץ נוסף ב-4% היה מחייב את הילדים לשלם...

שלי יחימוביץ': כשאתה אומר "אימהות", האם זה כולל בתוכו קצבאות דמי לידה, מענקי לידה, קצבאות לידה ושמירת היריון?

רביב סובול: כל מה שיש בענף אימהות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש תשובה, אם אפשר מסודרת.

משה גפני: למה לא קצבאות ילדים?

סטס מיסז'ניקוב: תביא הסתייגות ונכניס גם את קצבאות הילדים.

משה גפני: להפך, אני תומך באוצר, אני שואל, למה קצבאות הילדים לא?

חיים אורון: פה תמיכה באוצר לא עוברת.

חיים אורון: ..

משה גפני: למה דמי לידה כן?

משה גפני: למה מענקי לידה, קצבאות לידה, שמירת היריון, למה לא קצבאות ילדים?

ניסן סלומינסקי: זה ההסכם עם ש"ס...

רביב סובול: למיטב זכרוני, הקיצוץ בוטל עוד בתקופת הממשלה הקודמת.

רביב סובול: למיטב זכרוני, הוראת השעה שנגעה לקצבאות הילדים כבר הסתיימה בסוף 2005, מאז אין שינויים והפחתות.

משה גפני: יש שינויים והפחתות, שכל ילד חדש שנולד, זאת אומרת אם נולד ילד ב-2008, הוא יקבל סכום מופחת.

רביב סובול: בלי קשר ל-4%?

משה גפני: אני רוצה להבין.

משה גפני: אני רוצה שגם חבר הכנסת אמנון כהן ישמע.

משה גפני: לא היתה הקפאה של הקיצוץ בקצבאות הילדים.

משה גפני: כל ילד שייוולד עד 2014 ירד לסכום הנמוך.

רביב סובול: היה שינוי.

רביב סובול: כיוון שבמתכונת הקודמת היתה הפחתה- - -

חיים אורון: מה התעוררת עם זה?

משה גפני: הקיצוץ של 4% בדמי לידה, הכוונה קיצוץ בסכום המקוצץ בדמי הלידה, מכיוון שקיצצו את זה בתקופת ביבי.

משה גפני: עכשיו ממשיכים את הקיצוץ של ה-4%.

משה גפני: זה היה פעם 1,200 שקלים, היום זה 400 שקלים.

רביב סובול: זה מענקי לידה.

משה גפני: אני מתכוון למענק לידה.

משה גפני: זאת אומרת, הסכום ירד מ-1,200 שקלים ל-400 שקלים, ועכשיו מבקשים להמשיך את הקיצוץ של ה-4%?

רביב סובול: כן.

משה גפני: כבר קיצצתם.

משה גפני: למה עוד?

סטס מיסז'ניקוב: מאריכים את הקיצוץ הזה.

קריאה: זה אותו קיצוץ, זה לא קיצוץ חדש.

משה גפני: זה חדש.

משה גפני: 4% הופך להיות חדש.

סטס מיסז'ניקוב: זה לא חדש.

חיים אורון: אתה חושב שהוא לא יודע?

סטס מיסז'ניקוב: למה אתה עושה את זה?

סטס מיסז'ניקוב: אני עוד לוקח אותך ברצינות.

משה גפני: הדבר היחיד שיש לי בכנסת זה לדבר, אתה גם יכול לעשות.

משה גפני: אתה יושב-ראש ועדת כספים, אתה יכול לא לאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: אם לא תאשר את זה, ש"ס תרוויח.

ראובן ריבלין: אתה אומר שזה לא חדש.

ראובן ריבלין: אשכול היה אומר: יש לי שתי הודעות, אחת טובה ואחת רעה: קודם כול הרעה, אתם תאכלו חרא, ויש מספיק לכולם.

ראובן ריבלין: ..

רביב סובול: ההיקף הכספי הוא 300 מיליוני שקלים לשנה.

חיים אורון: כתוב בדברי ההסבר, בין 1.2 מיליארדי שקלים ל-1.35 מיליארדי שקלים.

רביב סובול: זו ההקפאה הנומינלית.

סטס מיסז'ניקוב: הביטוח הלאומי.

סטס מיסז'ניקוב: בבקשה.

רועי קרת: רציתי להתייחס לנקודה אחת של היושב-ראש.

רועי קרת: אדוני היושב-ראש, לא מדובר במצב קיים, אלא בהחלט בחקיקה חדשה.

רועי קרת: כשהחוק הזה נכנס לתוקף, ב-2002, ההנמקה שלו, שבגללו הממשלה קיבלה והכנסת אישרה, וזה גם כתוב בדברי ההסבר, היתה, שצריך למנוע את הידרדרות המשק עקב האטה חריפה בפעילות הכלכלית.

רועי קרת: זה כתוב בדברי ההסבר של ההצעה המקורית.

רועי קרת: לא זו אף זו, נגד התיקון הספציפי הזה הוגשה עתירה לבג"ץ, וחלק ממכלול הנימוקים שהמדינה הגישה לבג"ץ היו שהמשק נמצא במיתון ועל סף משבר, וצריך למנוע משבר כלכלי חמור.

רועי קרת: זה חלק מנייר העמדה שאוצר המדינה כתב לבג"ץ.

רועי קרת: בדקתי לפני שיצאנו באתר של אגף התקציבים ומשרד האוצר, בסקירה השנתית הוא פותח במילים "שנת 2006 אופיינה בצמיחה מהירה בכל רכיבי התוצר".

רועי קרת: לפחות לכאורה, הסיבה המקורית שעמדה מאחורי התיקון, ושבגללו התיקון תוקן בצורה זמנית, לא קיימת יותר, ולכן אין מקום להחיל אותו.

סטס מיסז'ניקוב: אתם מסכימים?

רועי קרת: אנחנו לא מסכימים.

רועי קרת: אנחנו מתנגדים לתיקון מהסיבה שציינו עכשיו.

סטס מיסז'ניקוב: הסיבה לא נעלמה.

רועי קרת: הסיבה לתיקון לא קיימת יותר, ולכן אין מקום להאריך אותו כאילו מדובר בהמשך טבעי של מה שהיה פעם.

סטס מיסז'ניקוב: אז הביטוח הלאומי הסכים שהסיבה קיימת ואפשר לקצץ ב-4%.

משה גפני: הוא לא הסכים גם אז.

סטס מיסז'ניקוב: רבותי, אני כמו משה גפני, אני יודע את התשובה, אני רק רוצה לשמוע.

רועי קרת: גם אז הביטוח הלאומי לא הסכים, אבל אז היתה טענה שהמדינה קיבלה ובג"ץ קיבל אותה, שהמשק נמצא במיתון ועומד בפני משבר.

רועי קרת: הדברים נאמרו ונכתבו.

רועי קרת: אם זה המצב היום, אז יש אולי הצדקה.

רועי קרת: אם זה לא המצב היום, ולכאורה זה לא המצב, אין הצדקה להמשך.

סטס מיסז'ניקוב: רבותי חברי הכנסת, אותי מרתיח דבר אחד.

סטס מיסז'ניקוב: יש פה גישות כלכליות, כל אחד עם השקפת עולמו, שר האוצר חשב שאז היינו במיתון והיה צריך לעשות קיצוצים דרסטיים, שר אוצר נוסף חושב שאנחנו עדיין במיתון, יש כאלה שחושבים שיצאנו מהמיתון וצריך לבטל את הסעיף הזה.

סטס מיסז'ניקוב: בינתיים אנחנו הרעים, נמצאים בוועדת הכספים, צריכים להתמודד עם הקיצוץ של ה-4%.

סטס מיסז'ניקוב: זה שקיצץ הוא צדק, לא צדק, אבל בינתיים כמו שאתה אומר, אנחנו אלה שצריכים לאכול חרא.

משה גפני: לא צריך להגיד כך, אנחנו אלה שהולכים לאשר קיצוץ חדש.

יגאל ברזני: הקיצוץ של 300 מיליוני שקלים מורכב מ-100 מיליוני שקלים מתקציב המדינה.

יגאל ברזני: זאת אומרת, ההשפעה על תקציב המדינה זה רק 100 מיליוני שקלים ולא 300 מיליוני שקלים על הקצבאות.

ראובן ריבלין: מהקצבאות שהמדינה משלמת.

יגאל ברזני: דבר שני, יש לנו כאן שני אלמנטים שהאוצר פועל נגד הקצבאות של המוסד לביטוח הלאומי.

יגאל ברזני: הקטנה של הזכאויות, שינוי הזכאות האישית של כל אחד ואחד, כך שהקצבה באופן אישי תרד לכל אחד, אבל יש כאן שחיקה כללית של כל הקצבאות ברמה הכללית.

יגאל ברזני: בשנת 2003 האוצר שינה את יחידת ההצמדה בקצבאות של המוסד לביטוח הלאומי משכר ממוצע של המשק למדד.

יגאל ברזני: עצם השחיקה הזאת היא של כמה מאות מיליוני שקלים בשנה.

יגאל ברזני: מה שהאוצר עשה, על אף ההפסד של הקצבאות שהן ברמה של 2% לשנה, זאת אומרת, במשך 15 השנים הקרובות, מ-2003 עד 2018 30% מקצבאות המוסד לביטוח הלאומי ירדו, וזה רווח של האוצר או שחיקה של הקצבאות בערך בין 12 ל-13 מיליארדי שקלים.

יגאל ברזני: חוץ מזה, האוצר החליט שגם ההצמדה למדד לא תהיה, לכן בשנת 2003 התחיל השלב הזה שגם ההקפאה הכללית חלה על כל הקצבאות.

יגאל ברזני: אני אתן סכומים.

יגאל ברזני: בשנת 2006 היו פחות תשלומים ב-1.3 מיליארד, ב-2007 – 2.2 מיליארדי שקלים.

יגאל ברזני: זאת אומרת, על אף שלא הצמידו לשכר ולא הצמידו לשום דבר, הפסדנו ב-2007 2.2 מיליארדי שקלים.

יגאל ברזני: התוכנית של האוצר, וזה יהיה הנושא הבא, נדמה לי בשבוע הבא, הקיצוץ הנוסף יגיע ל-3.5 מיליארד.

יגאל ברזני: מה שהאוצר מבקש, חוץ מה-300 מיליוני שקלים האלה, הוא רוצה לשחוק את הקצבאות בשנת 2008 בעוד 3.5 מיליארדי שקלים.

חיים אורון: אין ברירה, צריך כסף בשביל להוריד מס הכנסה בעשירון העליון.

חיים אורון: מאיפה יביאו אותו?

חיים אורון: הנה יש מקור, אלה אותם מספרים בדיוק.

חיים אורון: זה הכול.

אורית נוקד: יש כאן קצת יותר מחוצפה ועזות מצח לבקש מאיתנו, חברי ועדת הכספים, להאריך את הוראת השעה, משום שכאשר בשנת 2003, ביבי עם המדיניות הכלכלית דיבר על כך שאנחנו נמצאים על סף התהום, היום בדיוק המצב הפוך, אנחנו נמצאים במקום של צמיחה, ולכן הסיבה שבשלה הוכנסה הוראת השעה לא קיימת, וכבר מהטעם הזה צריך למחוק את הסעיף.

אורית נוקד: כאשר אני מסתכלת ורואה את כל הקצבאות האלה, הן בעצם קצבאות שמחליפות שכר.

אורית נוקד: כפי שנאמר, הרי השכר עולה כל הזמן, וכאן, מעבר לקיצוץ, יש גם שחיקה.

אורית נוקד: בוועדת העבודה והרווחה הרי התקיים דיון אחר, התקיים דיון שהמשמעות שלו גם הקפאה בכלל של כל הקצבאות, כולל אלה.

אורית נוקד: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לאשר את זה, זה פוגע, בעיקר זה פוגע במי שזקוק לזה.

אורית נוקד: אני רוצה שתרשמו את ההסתייגות שלי לבטל את זה.

מרינה סולודקין: אני לא חברה בוועדת הכספים, לצערי הרב.

מרינה סולודקין: הגעתי במיוחד כדי לומר שאני לא רואה שום היגיון כלכלי ופוליטי להמשיך את מה שהכניסו ב-2002, וזה לא היה ביבי, זה היה סילבן שלום, שהיה שר האוצר.

אורית נוקד: ביבי היה יכול לבטל, אם הוא רצה.

מרינה סולודקין: חמש שנים וחצי שיש לנו קיצוץ כזה.

מרינה סולודקין: לחדש את הקיצוץ, זה לחתום שאין צמיחה, אין מצב כלכלי חדש, ובתנאים המשתנים ובשחיקת הקצבאות גם לא להביא בחשבון שיש העלאה של מחירים: לחם, מים, חשמל, חלב – המוצרים הבסיסים והשירותים הבסיסיים.

מרינה סולודקין: זו הרעת המצב לעומת זה שהיה ב-2002, אחרי חמש שנים של צמיחה, הפחתה במסים.

מרינה סולודקין: אם המצב כל כך גרוע, למה אין לנו מס על ירושות גדולות?

אבישי ברוורמן: את בקדימה, לא?

מרינה סולודקין: אני במרכז.

שלי יחימוביץ': מרינה סולודקין, בואי נגיש ביחד הצעת חוק, שתינו.

מרינה סולודקין: אני לא אצביע בעד התקציב, אם לא יהיה בית חולים באשדוד, הפחתת הקצבאות וגם אינדקס חדש סוציאלי שלא ייתן להעלאת המחירים לפגוע בקצבאות של אנשים.

מרינה סולודקין: על זה אני אדבר גם עם שר האוצר.

מרינה סולודקין: אתם יושבים כאן עם מנדט בוועדת הכספים, אל תצביעו בעד זה, כי זה תחום חברתי.

ראובן ריבלין: האם האוצר יעמוד על הסעיף הזה?

ראובן ריבלין: אני צריך לצאת, אני רק רוצה לומר לפרוטוקול, שחבר הכנסת סלומינסקי ואנוכי הגשנו הסתייגות לגבי החלטה שנתקבלה על-ידי הוועדה בעניין העברה כספית 781.

סטס מיסז'ניקוב: הוסרה הרביזיה, אני מודיע לפרוטוקול.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת ברוורמן, חשוב להזכיר גם את העבר, כי בהחלטה שהיתה אז, בתקופה ההיא, היה איזה היגיון.

אמנון כהן: היינו באופוזיציה, התנגדנו חריפות לנושא הזה.

אמנון כהן: התוצאה, שהציבור תרם את חלקו.

אמנון כהן: באיזה ציבור מדובר?

אמנון כהן: גברתי שלי יחימוביץ, החוליות הכי חלשות בחברה הישראלית.

אמנון כהן: בתקופה שיש לנו, ברוך השם, עודפי הכנסות, מדובר בסך הכול על 100 מיליוני שקלים מהאוצר, שאר הכסף נמצא בביטוח הלאומי.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, זה צריך להיות סעיף בוועדת הכספים, שיד אחת כולנו, נוציא אותו ונבטל אותו, נצביע נגדו.

אמנון כהן: אם תחליט להצביע עכשיו, יש פה קונצנזוס של כל סיעות הבית.

שלי יחימוביץ': אתה רוצה להצביע עכשיו?

אמנון כהן: מצדי, עכשיו.

אורית נוקד: נפיל אותו עכשיו.

אמנון כהן: מדובר בחוליות הכי חלשות של החברה הישראלית.

אמנון כהן: אנחנו מבטלים את זה שמינואר תיכנס לתוקף העלאה של 4% לכל התחומים שצוינו פה.

אמנון כהן: אם יש הסכמה, אפשר להצביע.

אורית נוקד: יש הסכמה.

אורית נוקד: בואו נצביע.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רואה את הדברים בחומרה רבה.

אמנון כהן: אתה תדבר, ואנחנו נעשה.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת גפני, אתה היית בממשלה הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: זה חשוב להגיד.

משה גפני: אני מבקש לומר שאני מתפלא ורואה בחומרה את החלטת הממשלה בעניין הזה.

משה גפני: הממשלה קיבלה החלטה שהיא ממשיכה לקצץ 4% בקצבאות.

משה גפני: אני רואה את זה בחומרה ממש, אני לא רוצה להגיד שזה ממש הופך אותנו למדינת סדום ועמורה, משום שאני לא רוצה להתבטא בחריפות, על אף שהעובדות נכונות- - -

מרינה סולודקין: זאת האמת.

משה גפני: אני לא רוצה להתבטא בחריפות אפילו שזה נכון.

אבישי ברוורמן: לא התבטאת, רק אמרת שהתבטאת.

משה גפני: אני לא רוצה להתבטא בחריפות שזאת מדינת סדום ועמורה.

משה גפני: למה אני לא רוצה להתבטא בחריפות?

משה גפני: מה שהיה בעבר, היה ויכוח נוקב בוועדת הכספים, מה שאמרו נציגי הביטוח הלאומי, שאני רואה שהם כבר לא נמצאים, הם אמרו גם אז אותם הדברים, את אותה דעה.

משה גפני: היה פה ויכוח נוקב שהמדינה נמצאת במצב כלכלי קשה, מאיפה אנחנו מביאים את הכסף.

משה גפני: היה פה ויכוח אידיאולוגי האם אנחנו לוקחים את זה מהשכבות החלשות או לוקחים את זה מהשכבות העשירות.

מרינה סולודקין: או מכולם.

משה גפני: היה אז כסף שהעבירו לשכבות החזקות.

משה גפני: היו בביטוח הלאומי 3.6 מיליארדי שקלים עם מס מעסיקים, עם כל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: המציאות היתה שהיה מהיכן לקחת כסף.

משה גפני: היה ויכוח, והוויכוח הזה הסתיים לרעתנו.

משה גפני: זה היה באמת ביבי, לא היינו אז בקואליציה.

משה גפני: בתקופת סילבן שלום היינו בקואליציה, ואני זוכר שהוא קרא לי לחדר, כאן, והוא הביא לי כותרת בידיעות אחרונות, שאני תוקף אותו, ואני אומר שזאת מדינת סדום ועמורה.

משה גפני: אז זה היה, כשהייתי בקואליציה, אדון אמנון כהן, לא הייתי באופוזיציה.

משה גפני: אחרי זה היינו באופוזיציה כמה שנים וניהלנו מלחמת עולם עם הפגנות נגד זה.

מרינה סולודקין: אתה עקבי.

משה גפני: אז הייתי יותר צעיר, אז התבטאתי בחריפות.

משה גפני: היום אני לא יכול להתבטא בחריפות ולהגיד שזאת מדינת סדום ועמורה, אפילו שזה אמת.

משה גפני: אני לא יכול להגיד את זה.

משה גפני: מה שקורה עכשיו, זה לעשות צחוק מכל חברי הקואליציה.

משה גפני: כשיש יתרות של הכנסות, עודפי הכנסות, שאפילו לא הובאו בחשבון, שאנחנו יודעים שאנחנו היום מדינה עשירה, לא זאת הבעיה של מדינת ישראל, היום במדינת ישראל יש בעיות אחרות, לא הבעיות של 2003-2002.

ניסן סלומינסקי: תגיד שזה בזכות ביבי.

משה גפני: ביבי, כבודו במקומו מונח.

סטס מיסז'ניקוב: הכי קל לשבת באופוזיציה ולהגיד: אתם פוגעים בשכבות החלשות, אחרי שהוא גרם לכך.

משה גפני: בכוונה אמרתי שהייתי שנה אחת בקואליציה, לא הייתי עם ביבי בקואליציה.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מדבר עליך עכשיו.

משה גפני: שנה אחת שהייתי בקואליציה, יצאתי בהתקפה חריפה נגד כל העניין הזה והצבעתי נגד.

משה גפני: הייתי בקואליציה.

מרינה סולודקין: נכון, שנינו היינו נגד.

אורית נוקד: תירגע.

אורית נוקד: שמעתי את ההצעה של אמנון כהן, יש סיכוי גדול שזה לא יעבור כאן.

סטס מיסז'ניקוב: גם אמנון כהן הוא בר החלפה.

אמנון כהן: לא בנושא הזה, אדוני.

משה גפני: אתה אולי לא מודע למה שקורה, שבש"ס לא קם איש אחד שיחליף את אמנון כהן, תשכח מהדבר הזה, שלא תעיז אפילו להגיד את זה.

משה גפני: אם אמנון כהן יחליט, והוא כבר החליט להצביע נגד, אפילו אם משה גפני יבוא, הוא לא ישנה את דעתו.

ניסן סלומינסקי: מה עם הנציג השני של ש"ס?

סטס מיסז'ניקוב: כל הכבוד לאמנון כהן שיש לו מעמד כזה.

משה גפני: הסעיף הזה לא יעבור, אבל אנשי האוצר צודקים, אנחנו נצא מכאן גיבורים.

משה גפני: כבר שמעתי את המילה הישגים, יש הישג לוועדת הכספים, ביטלנו את הסעיף של הקיצוץ של ה-4%.

משה גפני: רבותי, אתם פשוט שוכחים.

משה גפני: הם יושבים ולועגים לכם, משום שאנחנו מדברים, ונעשים כל הזמן קיצוצים בקצבאות, כל יום נעשה קיצוץ, גם במענקי הלידה, גם בקצבאות הילדים.

משה גפני: המונה דופק כל יום, כל יום יש קיצוץ באי הצמדה, בקצבאות של כל ילד חדש שנולד, במענקי הלידה, בכול יש קיצוצים.

משה גפני: לסיום.

משה גפני: אם היו אומרים שזה משהו כלכלי, אני מבין, אבל אני רוצה לספר לכם סוד, ובזה אני מסיים.

משה גפני: הסוד הוא שהממשלה הנוכחית התחייבה שאם אנחנו נכנסים לקואליציה, נותנים 990 מיליוני שקלים לקצבאות הילדים.

אמנון כהן: בגלל שלא נכנסת, אין כסף.

משה גפני: אני אומר אמת, אז אני מותקף על ידך?

אמנון כהן: לא בשבילך – לילדים.

משה גפני: אם היינו נכנסים היו קורים שני דברים: אל"ף, יעקב ליצמן היה נשאר יושב-ראש ועדת הכספים, זה לא רלוונטי- - -

סטס מיסז'ניקוב: איך זה רלוונטי לילדים?

משה גפני: בנוגע לענייננו.

משה גפני: המצב היה שאם היינו בקואליציה, היתה תוספת של קרוב למיליארד שקל לקצבאות.

משה גפני: אני לא מבין איך זה מסתדר עם התוכנית הכלכלית שהאוצר מביא עכשיו.

משה גפני: אם יהדות התורה בקואליציה, המצב הכלכלי של המדינה שונה?

סטס מיסז'ניקוב: אני אגיד לך איך.

סטס מיסז'ניקוב: שאלת קודם למה אין קיצוץ בילדים.

סטס מיסז'ניקוב: אם תרצו לחזור, אחרי הקיצוץ- - -

משה גפני: לא יהיה קיצוץ, הרי אמנון כהן מתנגד.

שלי יחימוביץ': אני קצת מתקוממת נגד הסיפה של הדברים, כאילו אז זה היה חיוני, כך עולה במשתמע מדברי חלק מהדוברים, אבל עכשיו, כשיש יותר כסף- - -

סטס מיסז'ניקוב: כולל הביטוח הלאומי.

משה גפני: גם הביטוח הלאומי היה נגד.

משה גפני: הוא אמר שלדעת אלה שהיו בעד, היתה אז הצדקה.

שלי יחימוביץ': כאילו אז היתה איזה הצדקה והיום, כשרווח לנו ויש עודפי גבייה, היום אפשר בחסדנו להחזיר את הכסף הזה לעניים שמתדפקים על דלתנו.

שלי יחימוביץ': מיד אחרי הקיצוץ ב-2004-2003, אומנם לא ישבתי בבית המחוקקים, אבל הועסקתי כבכירה בסקטור הפרטי, וקיבלתי למשכורת שלי תוספת, בזמן שהוקפאו הקצבאות ב-4%, בסך של כמעט 1,500 שקלים לחודש מדי חודש בחודשו, בזמן שלאומללים האלה קיצצו.

משה גפני: זה היה מס מעסיקים , בגלל ה-1.6 מיליארדי שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: מה זה משנה בגלל מה זה קרה.

סטס מיסז'ניקוב: זה קרה.

שלי יחימוביץ': חברים, זו היתה תוצאה של הרפורמה במס, שהטיבה במיוחד עם מי שהרוויחו משכורות גבוהות, והמשכורת שלי היתה גבוהה, ולפיכך, בניגוד לכל מקבלי הקצבאות, קיבלתי 1,500 שקלים בחודש.

שלי יחימוביץ': תסבירו לי את ההיגיון של זה, הרי אין בזה לא היגיון מוסרי ולא היגיון כלכלי.

שלי יחימוביץ': אני את ה-1,500 שקלים האלה בחודש שמתי בתוכנית חיסכון, ולו הכסף הזה היה הולך למקבלי הקצבאות, הם היו קונים בזה, מניעים את גלגלי המשק ומחלצים אותו דווקא מהאטה.

שלי יחימוביץ': איזה היגיון כלכלי?

שלי יחימוביץ': עזבו מוסר.

מרינה סולודקין: זה לא היגיון, זו אסכולה פיננסית וכלכלית שפוגעת רק בחלשים.

שלי יחימוביץ': כמו תמיד אני מסכימה איתך, מרינה סולודקין, וכמו תמיד אני מוצאת את עצמי שוב ושוב יחד עם חבר הכנסת גפני.

סטס מיסז'ניקוב: קואליציה מוזרה.

משה גפני: לא מוזרה, ממש לא.

אבישי ברוורמן: ישראל ביתנו ביחד עם ש"ס, זה בסדר?

אבישי ברוורמן: וזה לא בסדר?

אבישי ברוורמן: !

אמנון כהן: מצוין.

אמנון כהן: למה לא?

שלי יחימוביץ': אני מדברת עכשיו רק לפרוטוקול, כי אני חושבת שכל טיעון שאני אגיד מיותר, הדברים כאן זועקים לשמים, ברורים, בהירים, בכלל אין מה לקיים על זה דיון.

שלי יחימוביץ': אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שבשנה הזאת שבה נפל הסעיף ערל הלב הזה, הלא הגיוני הזה, הלוא כלכלי הזה, נאמרו הדברים האלה מפי ומפי חברי, ומעולם לא היתה לסעיף הזה הצדקה.

מרינה סולודקין: למחוק, למחוק, למחוק.

שלי יחימוביץ': לפי החישובים של הביטוח הלאומי אנחנו מדברים על כך שבהשוואה ל-2001 התשלומים לגמלה, להבטחת הכנסה, פחתו ב-25%, לדמי אבטלה ב-45%, לדמי פגיעה ב-35%, ולמענקי לידה ב-45%.

שלי יחימוביץ': איך אפשר להרים יד עבור המשך הקיצוץ?

שלי יחימוביץ': גם לשיטתם של ההוגים, הממציאים והאידיאולוגים, שרקמו את הסעיף הזה, הוא היה אמור להיגמר בשנה הזאת.

שלי יחימוביץ': אנחנו, הממשלה החברתית, הקואליציה החברתית--

אמנון כהן: מפלגת העבודה.

שלי יחימוביץ': --האם מפלגת העבודה, ש"ס, הגמלאים באים ונותנים לזה תוקף של עוד שנה?

רביב סובול: כמו בשנה שעברה.

שלי יחימוביץ': הצבעתי נגד.

אורית נוקד: נמנעתי, אבל עכשיו יש סיכוי גדול שאני אצביע נגד.

סטס מיסז'ניקוב: אמנון כהן, למה אז הצבעת בעד?

אמנון כהן: תמיד הצבעתי נגד.

שלי יחימוביץ': שנה שעברה הצבעתם בעד.

אמנון כהן: קיבלנו אז משהו אחר.

סטס מיסז'ניקוב: זה היה ענק.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, מה שעשית עכשיו זה בניגוד להלכה, אסור על-פי ההלכה להזכיר לאדם חטא שהוא עשה בשנה שעברה.

ניסן סלומינסקי: סלח לי, אם הוא חוזר בתשובה אסור.

ניסן סלומינסקי: כשהוא יצביע, נראה.

משה גפני: הוא יצביע נגד.

סטס מיסז'ניקוב: אני מציע לאוצר לתת משהו.

שלי יחימוביץ': בשולי הדברים אני רוצה לציין את הפגיעה הייחודית, הראויה לציון, בנשים.

שלי יחימוביץ': אותו הסעיף שרביב סובול הפטיר כבדרך אגב "אימהות", במילה אחת, הוא כולל בתוכו גם את הקיצוץ בקצבאות דמי הלידה, גם במענקי הלידה, גם בקצבאות לידה, גם בשמירת היריון.

שלי יחימוביץ': ככל שמתכרסם מעמדם של אנשים עובדים במשק, על אחת כמה וכמה נפגעת החוליה החלשה, שאלה מטבע הדברים נשים, גם מקרב מקבלי הקצבאות.

שלי יחימוביץ': להוסיף עוד גזרה על הגזרות האלה, באחוז כל כך גבוה של גזרות שנוגעות לנשים, גם על כך אני מתקוממת.

אורית נוקד: ועדיין לא הגענו לסעיף עקרות הבית.

שלי יחימוביץ': ולהקפאה שזה סעיף אחר.

סטס מיסז'ניקוב: מוסיף פה צבי לביא, שהוא ותיק, אז הוא ישב בוועדת הכנסת, שאז הקיצוצים האלה עברו פה בוועדת כספים בהנהגת שירי ויצמן ממפלגת העבודה, שהחליף את יעקב ליצמן, שהתנגד.

שלי יחימוביץ': מה אתה מסתכל עלי?

שלי יחימוביץ': אני אחראית על שירי ויצמן?

מרינה סולודקין: במפלגת העבודה יש רק סוציאל דמוקרטית אחת, וזאת שלי יחימוביץ.

מרינה סולודקין: אני סוציאל ליברלית.

סטס מיסז'ניקוב: אחר כך תסבירו לי מה ההבדל.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות, ונקודה אחת, דבר חוכמה לשני חברי המלומדים, איך להסביר את אמנון כהן, שלא זכר את פרשת ההצבעה שלו.

אמנון כהן: אני לא הצבעתי, ואז החליפו אותי...

סטס מיסז'ניקוב: אתה ענק.

סטס מיסז'ניקוב: אתה ענק.

אמנון כהן: אמרתי ש"לא יעלה".

אבישי ברוורמן: בשביל ההיסטוריה, גם לגבי הצמיחה, גם לגבי הנטל, וגם לגבי הנושא היום, שבסופו של דבר הרי ברור לחלוטין שהאוצר יוותר על זה, זה יהיה הישג אדיר של ועדת הכספים, כאשר בעצם לגבי כל מסגרת ההוצאות, כל הדברים הגדולים, לא יהיו הישגים, אבל זה יהיה ליטרת הבשר שנתנו קצת בקצבאות.

אבישי ברוורמן: לגבי הצמיחה.

אבישי ברוורמן: מכיוון שהדיון כאן נמשך כל כך הרבה זמן, אני מזכיר את ההתייחסות של בנק ישראל ומשרד האוצר.

אבישי ברוורמן: הצמיחה בישראל ברובה, שני שלישים על שלושת רבעי, נובעת ממשתנים אקסוגנים, לכן אני אומר שגם ידידי, בנימין נתניהו, שהוביל חלק מהרפורמות, לכל היותר זה רבע מהצמיחה, וגם בזה אני לא בטוח.

אבישי ברוורמן: לכן אני בא להערה הראשונה, הביקורת של הממשלה הזאת, גם של קדימה וגם של העבודה, היתה ביקורת בדיוק על המדיניות הזאת של נתניהו, שהצדיקו אותה במשבר, ואמרה את זה גם חברת הכנסת יחימוביץ, שבמשבר הזה המימון היה בעיקר על חשבון החלשים.

אבישי ברוורמן: אנחנו התנגדנו, כתבנו את המצע, מפלגת העובדה הלכה לכיוון גידול ההוצאות.

אבישי ברוורמן: אמר החבר מהביטוח הלאומי.

אבישי ברוורמן: הבעיה עם מערכת הנימוקים, שמשתנה על פני זמן.

אבישי ברוורמן: יש רק מדיניות אחת ומחליפים את הנימוקים.

אבישי ברוורמן: בזמן משבר היו צריכים לפגוע יותר בחלשים, כי קשה מאוד לפגוע בקבוצות החזקות, זה, כמובן, בלתי אפשרי, יש מספיק עורכי דין ורואי חשבון, ולכן זה מה שקרה.

אבישי ברוורמן: עכשיו כשיש שפע שלא היה- - -

מרינה סולודקין: למה לנשיא רוזוולט לא היה קשה לפגוע בעשירים?

מרינה סולודקין: אני מברית-המועצות, ורוזוולט הוא הגיבור שלי, לא שלכם.

אבישי ברוורמן: גם שלנו.

אבישי ברוורמן: מרינה סולודקין, את פעם ראשונה פה?

אבישי ברוורמן: יש הרבה בדעה שלך.

מרינה סולודקין: אני לא פעם ראשונה.

שלי יחימוביץ': היא נמצאת פה הרבה מאוד, מרינה סולודקין.

אבישי ברוורמן: עכשיו יש שפע אדיר, עכשיו משתמשים בנימוק שבכל השפע הזה צריך רק להוריד את החוב הלאומי, וכשנגיע ל-60% חוב לאומי, אז גם נשנה את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אי אפשר להשתמש בנימוק גם לצד א' וגם לצד ב'.

אבישי ברוורמן: אין לי ספק שהדבר הזה זה עז, זה מסוג העזים שיש התלהבות גדולה, ופה יהיה הניצחון הגדול של ועדת הכספים, שזה יבוטל.

אבישי ברוורמן: צר לי שזה יהיה ההישג הגדול של ועדת הכספים.

אבישי ברוורמן: כל אחד שיושב כאן מבין שזה כבר נצבע לוועדת הכספים, אף אחד לא יפגע בזה.

אורית נוקד: לוועדת העבודה והרווחה נצבעה הקפאה.

אבישי ברוורמן: הבעיה האמיתית היא, שהפכנו להיות מדינה מאוד שמרנית.

אבישי ברוורמן: כולם פה מדברים סוציאל דמוקרטיה, אבל דה-פקטו יש פה מדיניות שמרנית, מהשמרניות ביותר במערב.

מרינה סולודקין: הצבעת בתקציב הקודם, אני לא.

מרינה סולודקין: אתה לא לוקח סיכונים, אנחנו לוקחים.

אבישי ברוורמן: מרינה סולודקין, הבעיה היא לא איך להצביע.

אבישי ברוורמן: אני מתנגד לתקציב הזה, ואני לא אצביע עבורו.

אבישי ברוורמן: מצד שני, הבעיה היא לשנות החלטה.

אבישי ברוורמן: אם אתה מצביע ולא משנה החלטה, אתה שלם עם מצפונך, אבל לא שינית דבר לבני אדם.

אבישי ברוורמן: הבעיה של העבודה וקדימה שהם לא משנים מדיניות שגויה, בגלל אמינות שהם מציגים כלפי הציבור, כיפוף ידיים.

אבישי ברוורמן: אני אומר שאהוד אולמרט ייקח את כל הקרדיט לחלוקת העודפים עכשיו, קצת ישנה את מנועי הצמיחה, קצת ישנה את מצב החלשים.

אבישי ברוורמן: הסיבה היחידה שלא מוכנים לזה היא, איך יתפרש שברוורמן הוריד את היד של האוצר או יחימוביץ הורידה את היד של האוצר, או סולדוקין.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא רוצים להוריד ידיים, ואז דוחים את זה ל-2009, וב-2009 אולי יקרה משהו, הלוא ממילא יהיו בחירות ויפתחו את התקציב, אבל אז יהיה תקציב בחירות של קניפלעך, ולא דרך שצריך ללכת בה.

אבישי ברוורמן: על זה בכה המשורר, וזאת החולשה של מפלגת העבודה וקדימה, שהם לא ישנו את המדיניות הזאת.

משה גפני: האם יש הצבעה?

סטס מיסז'ניקוב: לא, אין הצבעה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה בנקודה אחת להתנגד למה שחלק מחברי אומרים.

סטס מיסז'ניקוב: מי שירוויח מההצבעה הזאת, זה לא השכבות החלשות, זה הליכוד.

ניסן סלומינסקי: הדרישה הכוללת, שפתאום יש איזה הסכמה כוללת של הוועדה, שהמשימה הכי מרכזית היא לפגוע במעמד הגבוה וגם במעמד הבינוני, כאילו הם- - -

אבישי ברוורמן: מי אמר את זה?

אבישי ברוורמן: מי פוגע במעמד העליון.

אבישי ברוורמן: אף אחד לא פוגע במעד העליון.

אבישי ברוורמן: המעמד שלהם הכי טוב מכל מקום בעולם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לדעת שכדי שמדינה תוכל לעזור לשכבות החלשות היא צריכה שתהיה צמיחה כלכלית, ולפעמים יש תקופות שיש גם צורך בגזרות כדי לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שיש לנו מחלוקת גדולה בבסיס של התפיסה הכלכלית, אבל ברור שאין לנו שום מחלוקת בזה, אפילו לשיטתכם, שהמדינה כבר התחילה לצמוח וצומחת יפה, שבשום פנים ואופן אסור להמשיך בפגיעה, וודאי לא בשכבות החלשות.

ניסן סלומינסקי: הרי כל המטרה של הצמיחה היתה כדי שאפשר יהיה, בשלב מסוים, עם העודפים האלה, להיטיב.

ניסן סלומינסקי: אני זוכר שביבי נתניהו עמד ואמר את זה, ולכן הוא קיבל תמיכה של חלק גדול מאיתנו.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר: תנו לי שנתיים כדי להביא את המדינה שעומדת על סף תהום, ואו-טו-טו מתמוטטת, וזה היה נכון, תנו לי להביא אותה לסף צמיחה, ואז מה שהמדינה תוכל אני מחזיר כדי להיטיב עם השכבות החלשות.

סטס מיסז'ניקוב: הוא אמר שנתיים, למה זה נמרח עד 2007?

ניסן סלומינסקי: אני כבר לא זוכר אם זה היה שנתיים או שלוש, הציבור לא נתן לו את האפשרות, הוא נתן לו את האפשרות לעשות את השינוי למעלה, הוא לא נתן לו את האפשרות ליהנות מהרווחים, וודאי שלא נתן לו את האפשרות להחזיר את זה לשכבות החלשות, כי הציבור הוציא אותו מהשלטון.

סטס מיסז'ניקוב: הוא התכוון?

ניסן סלומינסקי: אני אומר מה שהוא אמר.

ניסן סלומינסקי: אני מניח.

ניסן סלומינסקי: למה שאני לא אדון אותו לכף זכות?

ניסן סלומינסקי: זה לא הדיון, אבל עכשיו, אליבא דכולי עלמא, אליבא דאלה שהתנגדו מראש לזה, ואליבא דאלה שכן הלכו עם השיטה הזאת, אבל הכול היה בתנאי שברגע שנגיע לצמיחה, נחזור למעמד הקשה יותר, ונחזיר לו את כל זה.

ניסן סלומינסקי: הגענו לצמיחה, אז אפשר עכשיו עוד פעם לבקש להמשיך בגזרות כאשר אנחנו כבר בצמיחה, כבר יש, ואנחנו רואים את ה-12 מיליארדי שקלים שנמצאים בחוץ ולא נכנסים פנימה לתקציב והולכים להחזר החוב.

ניסן סלומינסקי: אפשר להחזיר, כבר אמרנו, שניים-שלושה מיליארדי שקלים פנימה ולפתור כל כך הרבה בעיות פנימיות שאנחנו מתלבטים בהן, והחוב ירד טיפה פחות.

סטס מיסז'ניקוב: איזה גבייה היתה ב-2002?

צבי לביא: מאוד נמוכה, היה שפל.

ניסן סלומינסקי: היה שפל גדול מאוד.

ניסן סלומינסקי: אפילו לשיטתו, וודאי לשיטתם של אלה שהתנגדו גם אז, ודאי שהגענו לשלב שיש צמיחה גדולה, וכל המהות של הצמיחה היתה כדי שאפשר יהיה להחזיר את זה.

ניסן סלומינסקי: הגיע הזמן להחזיר.

ניסן סלומינסקי: לא רק לבטל את ההקפאה, אלא להתחיל להחזיר דברים באופן ממשי, ויש הכסף הזה.

ניסן סלומינסקי: אני לא מדמיין לעצמי שאכן, ואני פונה כאן לרביד סובול, הבקשה שלכם היא בקשה אמיתית, התחושה שלי שזאת אחת העזים שמכניסים.

ניסן סלומינסקי: אם זו עז, תחסכו לנו את הזמן, את הכעס ואת המרץ, ותגידו לנו.

ניסן סלומינסקי: אם לא, כל חברי הקואליציה צריכים לדבר עם הסיעות שלהם, המפלגות שלהם, ולקבל החלטה ברורה, שלא יהיה מצב שברגע האחרון פתאום, בעל כורחם, יחליטו.

ניסן סלומינסקי: צריך לקבל החלטה ברורה שהסעיף הזה לא עובר.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

שלי יחימוביץ': אמנון כהן ואני מתחייבים שרק על אלונקה יוציאו אותנו מפה.

מרינה סולודקין: אני מתחייבת במליאה שאני לא אצביע בעד, כי אני לא חברה בוועדה.

אלחנן גלזר: אני שותף לנושא שחייבים להוציא את הסעיף הזה מחוק ההסדרים, אני בטוח שהוא לא יעבור.

אלחנן גלזר: אני הולך צעד אחד קדימה.

אלחנן גלזר: מתי יוחזרו 4% האלה?

אלחנן גלזר: צריך להחזיר מיד את כל ה-4% ב-2008.

אמנון כהן: משה שרוני עוד לא החזיר אותם?

אלחנן גלזר: בגלל זה עברה רעידת אדמה במפלגת הגמלאים, והוא לא החזיר אותם, כי יש הצעת ממשלה להחזיר אותם בארבע פעימות, 0.5% ב-2008, 0.5% ב-2009 ועוד 3% ב-2011.

אלחנן גלזר: את כל ה-4% להחזיר ב-2008.

מרינה סולודקין: סטס מיסז'ניקוב, הפגיעה הזאת עליך.

מרינה סולודקין: אני לא חברה כאן, אבל זה יהיה סימן מאוד חשוב לאוצר וללשכת ראש הממשלה אם אנחנו נצביע היום בנושא הזה ונסיר את זה.

אמנון כהן: אם קשה לך ההחלטה, אדוני, נוכל להתחלף לחמש דקות.

סמדר אלחנני: אני רוצה להעיר על כמה עובדות.

סמדר אלחנני: הנימוק שניתן לקיצוצים האלה ולאחרים הוא לעמוד במגבלת ההוצאה התקציבית.

סמדר אלחנני: אני רוצה להזכיר לכם, שרק גמלת הבטחת הכנסה היא מתקציב המדינה.

סמדר אלחנני: היא כרגע נאמדת, לשנת 2008, ב-4 מיליארדי שקלים.

סמדר אלחנני: החישוב שלי, שזה חיסכון של 160 מיליוני שקלים.

שלי יחימוביץ': הביטוח הלאומי אמרו פחות.

סמדר אלחנני: כל אחד לפי האומדן שלו של המדד.

סמדר אלחנני: האוצר, כשהוא הציג את ההתאמה בין הטיס האוטומטי למגבלת ההוצאה התקציבית, נתן אומדן לקיצוץ הזה, של 120 מיליוני שקלים, אני רואה את ההבדל בין הנחת המדד שכל אחד לוקח, כי אני עשיתי את זה יותר מאוחר.

סמדר אלחנני: הנימוק הזה, אני רוצה להדגיש על רקע הגבייה של הביטוח הלאומי.

סמדר אלחנני: הגבייה של הביטוח הלאומי היום נמשכת עד גיל 67, קודם זה היה עד גיל 65.

סמדר אלחנני: היא נעשית מתוך השכר, והשכר עולה הרבה יותר מהמדד, בעוד שהתשלומים כרגע צמודים למדד, והקצבאות הגדולות, קצבאות הזקנה, זו הקצבה הגדולה, מתחילות גם בגיל 67.

מרינה סולודקין: מס על ירושות יעזור מאוד.

סמדר אלחנני: הביטוח הלאומי, כמו כל ענף ביטוח, קיבל חיזוקים משני הצדדים, מצד התשלומים ומצד ההכנסות.

סמדר אלחנני: אני חוזרת על זה כל פעם, אני תמיד מסתכלת על הביטוח הלאומי כעל גוף עם חישובים כלכליים נפרדים.

סמדר אלחנני: הוא קיבל איזון גדול מאוד, לכן אני לא מתייחסת לנימוקים של המצב הכלכלי של המשק, אלא למצבו של הביטוח הלאומי, והוא השתפר פלאים.

סמדר אלחנני: רציתי לחזק את הנקודה הזאת.

סמדר אלחנני: לעניין קצבת הילדים.

סמדר אלחנני: קצבת הילדים הלכה במסלול נפרד בשני קיצוצים: האחד, לקצץ את עצם הנקודה שקובעת מהי קצבת הילדים, והשנייה, להעביר הכול לקצבה אחידה, לא חשוב מה מקום הילד במשפחה.

סמדר אלחנני: פעם ילד שלישי וילד רביעי היו מקבלים קצבה גדולה הרבה יותר- - -

מרינה סולודקין: זה לא קשור לעניין.

סמדר אלחנני: זו תשובה לחבר הכנסת גפני.

סמדר אלחנני: בקצבת הילדים היתה בזמנו, אני לא מתייחסת לזה שילד רביעי מקבל יותר, הקצבה האחידה בגין כל ילד, נקודת הקצבה היתה זהה לנקודה במס הכנסה, היום זה 178 שקלים, קצבת ילדים היא 148 שקלים.

סמדר אלחנני: זאת אומרת, הקיצוץ פה הלך במסלול נפרד, והוא גדול אף יותר.

פנחס ברויאר: קודם כול אני אנסה, ואשתדל להיות לפה גם לארגוני נכים אחרים, שמשום מה הם אינם מיוצגים כאן.

סטס מיסז'ניקוב: הם הוזמנו.

פנחס ברויאר: הם אינם, ואני רוצה להיות גם סנגור שלהם.

פנחס ברויאר: אין לי ספק שהוראות השעה שהיו בעבר היו זמניות.

פנחס ברויאר: מתחילה להתממש האמרה, שהדבר הקבוע ביותר במדינת ישראל הוא הזמני.

פנחס ברויאר: אני גם רוצה לתקן את חברת הכנסת יחימוביץ.

פנחס ברויאר: קיצוץ בדמי פגיעה, בשנתיים האחרונות, היה למעלה מ-50% בבת אחת, ויכולים לאשר את זה אנשי הביטוח הלאומי.

שלי יחימוביץ': אלה נתונים של הביטוח הלאומי.

פנחס ברויאר: הם טועים.

פנחס ברויאר: היו 91 יום, וזה ירד ל-45 יום.

פנחס ברויאר: זה 50%.

פנחס ברויאר: עכשיו כשלא עדכנו, זה עוד.

פנחס ברויאר: ההקפאה שהיתה, תידון בוועדת העבודה.

פנחס ברויאר: אנשים לא שמים לב ואומרים: מה זה הקפאה?

פנחס ברויאר: הקפאה זה 25% קיצוץ בקצבאות לטווח ארוך.

פנחס ברויאר: את זה לא מביאים בחשבון.

פנחס ברויאר: דבר נוסף.

פנחס ברויאר: הורידו את ההצמדה מהשכר הממוצע במשק, מתחילת החוק של השכר הממוצע, הורידו והחליטו להצמיד אותנו למדד, וגם את המדד שהצמידו לנו כבר הורידו.

פנחס ברויאר: זאת אומרת, פגעו פעם אחר פעם בתאונות עבודה, פגעו בנכים הכלליים, פגעו בנכי פוליו, פגעו בנכי הנאצים, בכולם.

פנחס ברויאר: יש לי הרגשה, ואני אגיד בצער רב, אני מרגיש שהאוצר חושב שכל בעיות התקציב של מדינת ישראל נפתור על-ידי הנכים.

יפעת מצנר: אני יושבת פה מ-10:00, כולל הדיונים על שיבוב.

שלי יחימוביץ': הם מאוד חשובים כשלעצמם.

יפעת מנצר: הם מאוד חשובים, למדתי המון.

יפעת מנצר: חבל לי שלא נשארו עוד חברי כנסת.

יפעת מנצר: אני היועצת המשפטית של שדולת הנשים.

יפעת מנצר: לא מפתיע אותי, ובכל פעם מחדש, שכאשר מקצצים, מקצצים מהחוליה החלשה, כמו שנאמר כאן על-ידי חברת הכנסת יחימוביץ.

יפעת מנצר: אימהות באמת כוללת הקצבה של דמי לידה, שמירת היריון.

יפעת מנצר: אני מקבלת המון פניות מנשים שמפוטרות, שגם הזכויות הבסיסיות לא נשמרות להן.

יפעת מנצר: גם כך זו שכבה שיש פער גדול בינה לבין השכבות החזקות מבחינת השכר.

יפעת מנצר: גם מה שמגיע להן, גם את זה לוקחים.

יפעת מנצר: כשמדובר על זה שהן נשים יצרניות, מדובר על נשים ששילמו מה שצריך לביטוח הלאומי כדי שבבוא הזמן הן תקבלנה מה שמגיע להם מהביטוח הלאומי.

יפעת מנצר: יש כאן סוג של צביעות, כי המדינה מתיימרת גם לעודד ילודה וגם לעודד נשים עובדות.

יפעת מנצר: כשנשים עושות את זה, הן יוצאות לעבוד ורוצות גם לגדל משפחה, יש פה חסם ופה חסם, ופה קיצוץ.

יפעת מנצר: אני לא יודעת איזה מסר אנחנו מעבירים בכך.

יפעת מנצר: שמחתי מאוד לשמוע את הדעות של חברי הכנסת, אני אומרת פה דברים שנאמרו פה קודם על-ידי חברי כנסת שאת חלקם אפילו הופתעתי לשמוע.

יפעת מנצר: אני מאוד מקווה שחברי הכנסת יחליטו לאשר את ביטול הסעיף, כמו שאמר חבר הכנסת גלזר, שזה באמת הפתיע אותי, להחזיר רטרואקטיבית.

אשרת מימון: אני רוצה להציע לחברי הכנסת, כדי שזו לא תהיה רק עז שהוציאו, ובכל זאת יהיה הישג לוועדת הכספים, שההסתייגות לא תהיה רק בנוסח "יימחק הסעיף", אלא ההסתייגות תהיה בנוסח הבא: תושב ההצמדה לשכר הממוצע במשק.

אשרת מימון: אני רוצה להצטרף לדברים שנאמרו פה.

אשרת מימון: ההנחה היא לא רק שיש קיצוץ של 4% בגובה הגמלה, אלא שכל פעם יש קיצוצים בעצם הזכאות לגמלאות.

אשרת מימון: היה לא מזמן קיצוץ בעצם הזכאות לקבלת גמלה, מעבר לכך שהרבה אנשים מפסיקים להיות זכאים, גם מי שזכאי, מקצצים לו בסכום עצמו.

סטס מיסז'ניקוב: לגבי הוספת 4%, אפילו הליכוד לא התכוון לזה.

אשרת מימון: אני מדברת על הצמדה לשכר הממוצע.

סטס מיסז'ניקוב: התכוונתי להחזר על מה שקיצצו.

עירית גזית: אני עם חברתי מחכות יפה לתורנו.

עירית גזית: רציתי לחדד את זה שמדובר לכאורה בקיצוץ אחיד בכל הקצבאות בשיעור אחיד של 4%, אבל כמובן שהפגיעה החמורה ביותר היא בנשים, כיוון שהן האחוז הגבוה יותר של מקבלי הקצבה, ובאימהות.

עירית גזית: כמעט 100% ממקבלי הקצבה הן נשים.

עירית גזית: שוב, כמו שאמרה חברתי, אנחנו מדברים כאן על חלק שהוא מגזר יצרני.

עירית גזית: לפני כמה זמן רצו לא להאריך את הוראת השעה שמאפשרת להן לקבל דמי לידה, כי הן לא ניצלו את זה.

יפעת מצנר: בשמירת היריון זה ברור.

מרינה סולודקין: עשר שנים ניסו לבטל את ה-0.5% נקודת זיכוי.

עירית גזית: גם כך בית הדין הארצי לעבודה קבע שמגיע שמירת חלקית של היריון, והביטוח הלאומי, למשל, לא מכיר בזה ולא משלם גמלת שמירת היריון חלקית.

עירית גזית: אנחנו עדים לכך שגם כך יש קשיים באכיפה, ועכשיו גם לקצץ?

עירית גזית: אני מאוד מקווה שהסעיף הזה יוסר.

סטס מיסז'ניקוב: נקרא את הסעיף.

רביב סובול: אני אעיר עוד הערה אחרונה אחת.

רביב סובול: על אף שמדובר בהארכת הוראת שעה ישנה, בסוף היום ההחלטה היא נושא של סדרי עדיפויות ל-2008.

רביב סובול: אם יחליטו לשנות, זה בא על מקומות אחרים.

מרינה סולודקין: לכן אמרו שטעו שזה עז, אני אפילו יודעת את ההסבר למה לא יבטלו את זה.

רביב סובול: (קורא סעיף 80 להצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2008), התשס"ח-2007 – הצעות חוק 335)

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: הרביזיה שהוסרה על-ידי חברי הכנסת סלומינסקי וריבלין התייחסה ל-781 ולא ל-761.

סטס מיסז'ניקוב: הישיבה נעולה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה רבה.

סטס מיסז'ניקוב: חג שמח לכולם.