ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 587, 2007-12-03 09:00

סטס מיסז'ניקוב: אני פותח את ישיבת .

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מקדמים בברכה את שר התשתיות הלאומיות.

סטס מיסז'ניקוב: יש היום הצבעות על רפורמת הגז ולכן השר יעזוב אותנו לאחר זמן מה.

בנימין בן-אליעזר: התייצבתי כאן עם מיטב האנשים שלנו כי ידעתי שאני עומד לפגוש את מיטב חברי הכנסת.

בנימין בן-אליעזר: מכובדיי, כפי שאתם קוראים, החזון של המשרד שלנו הוא הבטחת אספקה שוטפת של הביקושים לאנרגיה בזמינות ובאיכות הדרושים למשק.

בנימין בן-אליעזר: כמובן אנחנו מדברים גם על בעלות כלכלית חברתית אופטימאלית תוך שמירה על מקורות האספקה האסטרטגיים של מדינת ישראל, לרבות מלאים למצבי חירום.

בנימין בן-אליעזר: בפנינו כמשרד יש מספר יעדים מרכזיים שהמרכזי בהם הוא צמצום התלות האסטרטגית בנפט שרוב עתודותיו לטווח הרחוק נמצאות בידיים עוינות ואלו רובם ככולם עומדים בפני כליה תוך 40 עד 60 ימים.

בנימין בן-אליעזר: מיותר להדגיש לפורום הזה שמי שעוקב אחרי נושא הנפט והגז הטבעי, אלו המספרים שמתפרסמים ומלווים אותנו בחרדה ולכן תראו בהמשך כמה אנחנו עושים כדי להגיע מהר מאוד למה שנקרא אנרגיה חלופית.

בנימין בן-אליעזר: בנוסף המשרד שם לנגד עיניו את נושא צמצום פליטת גזי החממה והמזהמים הרעילים לאוויר, לכרך ולים, וכך גם להביא להפחתת הנטל הכלכלי הכבד על המשק שנובעת מעליית מחירי הנפט הגולמי.

בנימין בן-אליעזר: המטרות המרכזיות של משרד התשתיות לשנה הבאה הן כדלהלן: 1.

בנימין בן-אליעזר: חיזוק ועידוד תחרות במשק אנרגיה והמים באמצעות רפורמות מבניות.

בנימין בן-אליעזר: 2.

בנימין בן-אליעזר: הרחבת היצע מקורות האנרגיה וצמצום ביקושי האנרגיה במשק.

בנימין בן-אליעזר: 3.

בנימין בן-אליעזר: תמיכה בפעילות מוסדרת במקטע השיווק במשק האנרגיה, אם זה דלק, גז או חשמל.

בנימין בן-אליעזר: 4.

בנימין בן-אליעזר: הסדרת מערך הביוב הארצי להבטחת בריאות הציבור ומניעת זיהום והגדלת מקורות המים.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לעבור אתכם יחד על המצגת ואני אתחיל עם הכנסת רפורמה במשק האנרגיה בישראל.

בנימין בן-אליעזר: ההכנסה הזאת מהווה מעבר לתרומה שלה לכלכלת ישראל, היא מצמצמת את התלות האסטרטגית ביבוא הנפט והתזקיקים צמצום משמעותי, וזה אולי הדבר הכי חשוב, של גזי החממה ומזהמים אחרים.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו כרגע נמצאים במצב של השלמת הקמת מערכת הולכה של הגז הטבעי.

בנימין בן-אליעזר: תסתכלו על המפה.

בנימין בן-אליעזר: זה המיפוי של צנרת הגז ויש לכם גם לוח זמנים.

בנימין בן-אליעזר: אני מניח שעד סוף השנה, עד סוף דצמבר, אנחנו נגיע עם הצינור הזה עד למפעלים הכימיקלים בים המלח.

בנימין בן-אליעזר: כל הקו הזה, עד קריית גת, כבר כולו חפור וכמובן אתם רואים אותו.

בנימין בן-אליעזר: מימין אתם רואים את אשקלון, את אשדוד, ומאשדוד יוצא הצינור הימי שמגיע עד דור והמשך הקטע מאזור קריית גת וצפונה, הקו המקווקו הזה, זה בעצם קו שאנחנו הולכים לתכנן אותו וכמובן גם נניח שם צינור גז כאשר הרעיון המרכזי הוא בעצם להגיע עם צינור הגז הזה עד לאזור של המפרץ של חיפה.

בנימין בן-אליעזר: העבודה הזאת הולכת להביא למהפכה גדולה מאוד בכל מה שקשור לנושא הגז.

בנימין בן-אליעזר: אני יכול לומר לכם שעד עכשיו היה נהוג לחשוב שאנחנו מביאים את הגז הטבעי רק לתחנות כוח.

בנימין בן-אליעזר: אני לפחות שמח לומר לכם שכבר חיברנו מפעל תעשייתי ראשון, זה מפעלי נייר חדרה, ואני כבר לא מדבר על המפעל באשקלון, מפעל התפלה, שגם הוא מקבל את הגז.

איך זה עובד בנייר חדרה?

זה כבר ממש קורה?

בנימין בן-אליעזר: נייר חדרה, מהצינור הימי נמשך צינור.

מבחינת התפעול של המפעל, זה עובד חלק?

בנימין בן-אליעזר: זה עובד.

בנימין בן-אליעזר: זה התחיל לעבוד.

צריך איזו תשתית מיוחדת?

בנימין בן-אליעזר: בוודאי.

בנימין בן-אליעזר: צריך תשתית מיוחדת, צריך השקעות, זה לא דבר פשוט.

חיים אורון: אתם מספקים את הגז בראש השטח, בשער המפעל או החברה הלאומית?

בנימין בן-אליעזר: לא.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו מספקים את הגז עד תחילת המפעל.

חיים אורון: גם ההשקעה של הצינור היא על חשבון החברה או על חשבון המפעל?

יחזקאל קוגלר: על חשבון החברה בתוך החצר של החברה.

חיים אורון: עד החצר של המפעל.

בנימין בן-אליעזר: עד החצר זה שייך לחברת הגז, חברת נתיבי גז.

חיים אורון: כמו חשמל.

חיים אורון: עד שער המפעל.

בנימין בן-אליעזר: כן.

בנימין בן-אליעזר: תשימו לב שכל הקו שאנחנו מוסיפים, הגז שנקרא גז מרכזי, בניגוד לקו הימי, המטרה שלו בעיקר היא כדי ללכת ולעשות את החיבורים למפעלים תעשייתיים, לאזורי חרושת.

בנימין בן-אליעזר: הוצאנו את רשימת הביקושים.

בנימין בן-אליעזר: אני מניח שאם רק נשלים את הצינור הזה בסוף השנה, כלומר, עוד חודש-חודש וחצי, עד מפעלי ים המלח, אני מניח שעל הציר הזה בשנה הבאה נוכל לראות הרבה מאוד חיבורים למפעלים מאזור קריית גת ועד לאזור ים המלח.

בנימין בן-אליעזר: דרך אגב, לגבי מערכת הגז הטבעי, אני רוצה להסביר לכם שהבעיה שאנחנו מתמודדים אתה זאת בעיה של מקורות.

בנימין בן-אליעזר: נכון להיום אנחנו מקבלים את הגז מים תטיס, שזה בעצם הבאר של תשובה שמונחת בים ועד עכשיו כבר מספקת גז שנה רביעית.

בנימין בן-אליעזר: אני מניח שאספקת הגז שם תסתיים בסביבות 2012-2013.

בנימין בן-אליעזר: כבר בסוף החודש הזה נגמרה הנחת הצינור מאל-עריש ועד לאשקלון ובזה בעצם אנחנו מתחילים לקבל הזרמה של גז מהאזור המצרי.

בנימין בן-אליעזר: זה EMG, שאתו יש לנו חוזה של 15 שנה ועוד 5 שנים.

בנימין בן-אליעזר: 15 שנה יש לנו את הגז הזה ועוד 5 שנים זאת אופציה.

בנימין בן-אליעזר: אגב, אני גם שמח לבשר לכם שמעבר לחוזה שנחתם עם חברת חשמל, שאר החברות בתהליך של סיום חתימה עם המצרים כאשר אחת מהן היא דורעד והשנייה היא דליה.

בנימין בן-אליעזר: כל החברות האלו, אלו חברות כבדות שאני מניח שכמוהן עוד יהיו מאות מפעלים על ציר הצינור הזה.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו כרגע נמצאים במצב של ויכוחים גדולים מאוד מול בריטיש גז.

בנימין בן-אליעזר: זה לא סוד שאני כל הזמן דחפתי לרכישה משם כדי להבטיח מקורות אספקה.

בנימין בן-אליעזר: אני לא יודע מה הולך לקרות עם הדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: כל יומיים יש להם איזו בעיה זו או אחרת.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו מבחינת המדינה מוכנים ללכת ולחתום על החוזה הזה וגם אם יש ויכוחים על גובה המחיר, הוויכוחים האלה אני מקווה שנשים אותם בצד ונחתום על ההסכם.

בנימין בן-אליעזר: מעבר לדבר הזה, יש עדיין עוד כמה מקורות.

בנימין בן-אליעזר: מקור מספר 1 זה בעצם באר נוספת שהתגלתה 80 קילומטרים מערבית לחיפה.

בנימין בן-אליעזר: היא בבעלות חברת דלק.

בנימין בן-אליעזר: הבאר שם אמורה להיות באר די עשירה.

בנימין בן-אליעזר: מדובר שם ב-80 bcm למי שמכיר את המספרים האלו, אבל בעצם גודלה פי שלוש מאשר יש כרגע מים תטיס.

בנימין בן-אליעזר: בנוסף אני מנהל משאים ומתנים והידברות עם גסטרום הרוסית ואני מקווה שגם בתחילת המשאים והמתנים שאני מקיים עם אזרבייג'אן יבטיחו שהגז הזה אכן יגיע.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, הבעיה של הבטחת מקורות אנרגיה יותר ויותר הופכת להיות קריטית, בעיקר בגלל ההבטחה שאני מוביל אותה לשנים ארוכות.

בנימין בן-אליעזר: תסתכלו בבקשה על דף 39 ותראו בעצם על מה אני מדבר.

בנימין בן-אליעזר: אני מדבר על שני דברים שם.

בנימין בן-אליעזר: אתם רואים כאן את אשקלון, אתם רואים כאן את הצינור הימי, את ג'יהן.

בנימין בן-אליעזר: זה בעצם הרעיון שאני הבאתי אותו לתורכים ואנחנו נמצאים כרגע בשלב של בדיקת ייתכנות.

בנימין בן-אליעזר: הרעיון המרכזי הוא להעביר דרך שלושה צינורות מג'יהן.

בנימין בן-אליעזר: ג'יהן זו נקודת המוצא בים התיכון של קו הנפט שהולך מבאקו באזרבייג'אן דרך ג'ורג'יה, דרך תורכיה, והוא מגיע לכאן.

בנימין בן-אליעזר: זה צינור הקצה.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, זאת נקודת הקצה של הצינור הזה שהאורך שלו הוא 1,700 קילומטרים.

קריאה: הוא קיים?

בנימין בן-אליעזר: הוא קיים והיינו בין החוגגים הגדולים.

בנימין בן-אליעזר: בנוסף לזה תסתכלו, יש קו אדום מקווקו.

בנימין בן-אליעזר: אני באמת חושב שהמוצא אל הים מבחינה זו, זאת חגיגה למדינת ישראל כי זה מאפשר לנו להתחיל בפרוייקט של הנחת שלושה צינורות מג'יהן עד חיפה.

בנימין בן-אליעזר: מג'יהן עד חיפה, רק לסבר לכם את האוזן, זה 450 קילומטרים.

בנימין בן-אליעזר: מג'יהן עד אשקלון זה 615 קילומטרים.

בנימין בן-אליעזר: הרעיון המרכזי, וכרגע זה נמצא בשלב של בדיקת ייתכנות, כלומר, תורכיה לא רק אימצה את הרעיון הזה אלא היא גם מובילה אותו.

בנימין בן-אליעזר: מדובר בשלושה צינורות.

בנימין בן-אליעזר: צינור מספר 1, להוביל את הנפט אלינו, כלומר, לאשקלון.

בנימין בן-אליעזר: המשך הרעיון הזה, עשו את הדבר הזה כדי ללכת ולנצל את קצ"א ולהביא נפט מאשקלון, כלומר, מהים התיכון לים סוף ובכך לפגוש את השווקים שלהם במזרח.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, מדינת ישראל כאן הולכת לעשות הרבה מאוד.

בנימין בן-אליעזר: כשאני אומר מזרח, אני מדבר על יפן, אני מדבר על סין ואני מדבר על הודו.

בנימין בן-אליעזר: קצ"א קיים, הצינור הזה קיים, ולכן כל הרעיון הוא להשתמש בזה ועל ידי כך הם בעצם חוסכים שני-שליש מהמרחק כי לא הולכים דרך תעלת סואץ וכך גם העלות.

ב-1,700 קילומטרים האלה, כל מדינה אחראית למקטע שעובר אצלה?

בנימין בן-אליעזר: זה לא קשור אלינו.

בנימין בן-אליעזר: זה צינור שהולך בבאקו, מוביל את הדלק והוא עובר דרך ג'ורג'יה, דרך גרוזיה, דרך תורכיה וג'יהן, ג'יהן היא נקודת המוצא.

חיים אורון: תראו מה קורה בין אוקראינה ורוסיה על הקטע של הצינור.

בנימין בן-אליעזר: אני תכף אסביר את זה.

בנימין בן-אליעזר: הצינור השני הוא בעצם מאפשר לנו להביא את הגז הטבעי שהוא תוצאה של משאים ומתנים שאנחנו מנהלים היום גם עם אזרבייג'אן.

בנימין בן-אליעזר: תסתכל צינור מקביל לו שהוא המקווקו והוא מגיע עד איזורום.

בנימין בן-אליעזר: איזורום הוא מרכז תורכיה ואני כרגע במשא ומתן כדי שיאריכו את הקו הזה עד לג'יהן.

בנימין בן-אליעזר: אותו הדבר, תסתכלו למעלה על הבלו-סטרים, בעצם זה הצינור של גזטרום הרוסי שעובר דרך הים השחור, מגיע עד אנקרה ומה שכרגע מדובר הוא על משיכת הצינור הזה מאנקרה עד לג'יהן.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, שני המקורות האלו, או הרוסי או האזרי.

2200: לפי המפה, כל הקטע מבאקו עד איזורום, זה כאילו רק בתכנון.

בנימין בן-אליעזר: לא, זה צינור.

בנימין בן-אליעזר: זה קיים.

בנימין בן-אליעזר: הקו של הדלק קיים.

2200: אני מדבר על הגז.

בנימין בן-אליעזר: הגז עד איזורום.

2200: עד איזורום, קיים.

בנימין בן-אליעזר: כן.

בנימין בן-אליעזר: אותו הדבר, הקו הרוסי מגיע עד לאנקרה.

בנימין בן-אליעזר: אני כמובן בדין ודברים עם תורכיה.

ראובן ריבלין: הנפט קיים.

בנימין בן-אליעזר: הגז קיים עד איזורום ועד אנקרה.

בנימין בן-אליעזר: גסטרום עד אנקרה.

2200: מה העלויות של הקמת צינור כזה?

בנימין בן-אליעזר: אותי זה לא מעניין.

בנימין בן-אליעזר: אני קונה גז.

בנימין בן-אליעזר: הם עושים את זה, כך שלנו זה לא עולה שום דבר.

בנימין בן-אליעזר: אני משלם גז.

בנימין בן-אליעזר: הם גם משתמשים בזה לתורכיה, הם משתמשים בזה כדי להעביר את הגז גם ליוון.

בנימין בן-אליעזר: הצנרת של גסטרום באירופה, רק באירופה, העלות שלה היא 340 מיליארד שקלים צנרת, כך שזאת צנרת לאותן חברות שמזרימות ואנחנו רק הקניינים.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, אם שמתם לב, אני מנסה כאן בעצם להגיע להידברות עם כל מי שמוכן למכור לנו גז טבעי משום שיש כאן בעיה של לא רק להבטיח רציפות כדי שמה שאנחנו נפטרים מסולר ומדיזל, יותר לא יחזור, אלא גם כדי להבטיח בעצם שהמפעלים של כל התעשייה והחרושת שלנו יתבססו על גז טבעי.

בנימין בן-אליעזר: כושר הייצור של מדינת ישראל היום הוא 10,500 מגה-ואט.

בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שלא תופתעו אם אני אומר לכם שלפני בערך חודשיים עברנו את הסף של 10,071.

בנימין בן-אליעזר: הצרכים של מדינת ישראל לעשור הבא, עד 2020, מדברים על צורך בעוד 8,000 מגה-ואט.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, כמעט הכפלה.

בנימין בן-אליעזר: אני מנסה לעודד יח"פים, כלומר, חברות פרטיות, לקום ולבנות תחנות כוח אבל בינתיים, לידיעתכם רק, שחררתי עד היום הזה, המשרד שלי שחרר, קרוב ל-2,900 פלוס מגה-ואט.

בנימין בן-אליעזר: אני עוד לא רואה את זה קם.

בנימין בן-אליעזר: הראשונה שצריכה לקום זו דורעד, חברה די גדולה שצריכה לייצר 820 מגה-ואט אבל עדיין אני לא רואה אותה מתחילה.

בנימין בן-אליעזר: יש בעיה של אבטחת הגז.

בנימין בן-אליעזר: הגז יהיה.

חיים אורון: יש בעיה של אבטחת המחיר?

בנימין בן-אליעזר: בוודאי.

מה האינסנטיב שלהם לעשות את זה?

בנימין בן-אליעזר: להרוויח כסף.

בנימין בן-אליעזר: אם נוכל ללכת ולהבטיח שתהיה להם קודם כל הזרמה של גז רצוף, כלומר, אספקה של גז טבעי, כי מדובר רק בחברות שמבוססות על גז טבעי, או שנבטיח להם רכישת החשמל מרוכזת על ידי המדינה והזרמתו לצנרת ההולכה, או להבטיח מערכות רגולציה כזאת שיבטיחו שהם לא יפסידו, אז אני מניח שהם יתחילו לייצר.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, בלי ללכת ולוודא שתהיה רשת ביטחון ליח"פים, אני לא רואה אותם נכנסים לכושר ביצוע.

בנסיבות האלה לא משתלם להם?

בנימין בן-אליעזר: כרגע בנסיבות האלו לא משתלם להם ואנחנו כרגע נמצאים לקראת סופה של איזושהי רגולציה מוסכמת על ידינו ועל ידי האוצר כדי להבטיח להם כדאיות לייצור.

בנימין בן-אליעזר: אם נצליח בזה, אני חושב שיצאנו לדרך.

בנימין בן-אליעזר: חברת דורעד צריכה להשקיע קרוב ל-800 מיליון דולר וזה לא דבר פשוט.

בנימין בן-אליעזר: לכן אני מצד אחד אני בונה כל הזמן בראש על איך חברת החשמל תבנה את הדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: לכן גם מי שיסתכל, מי שירצה לשמוע, התקציב הפיתוח של חברת החשמל לעשור הבא מגיע לסדר גודל של 100 מיליארד שקלים.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, אנחנו עובדים כרגע בכל הכיוונים ואני מקווה שבסיכומו של עניין נוכל לצאת לדרך.

הולכים בכל הכיוונים, זה שיש מסלולים אופציונאליים?

בנימין בן-אליעזר: קודם כל, המסלול הכי בטוח שלי זה ייצור על ידי חברת חשמל.

בנימין בן-אליעזר: לכן תראי כבר בדף 8 שאנחנו מחברים שני מחז"מים – מחזור משולב - לגז טבעי והפעלתם, מחז"מים בחיפה שהם כרגע בתהליכים ותחנת כוח B שהיא בעצם נמצאת בהמשך קידום סטטוטורי ואני מקווה שגם היא תצא לדרך.

בנימין בן-אליעזר: אתם רואים כאן בעצם את החלטת הממשלה לעידוד ייצור חשמל הפרטי.

בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שיגיע עד 20 אחוזים בשנת 2020 ואני אומר שאני מטיל פה ספק.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, אם לא ניצור את התנאים כדי שהדבר הזה יהיה אטרקטיבי, אני חושב שנצטרך לבסס את הכל על חברת החשמל.

2200: יש תכנון לכור גרעיני?

בנימין בן-אליעזר: יש תכנון לשני כורים גרעינים באזור שבטה.

בנימין בן-אליעזר: הכל מוכן מבחינה תכנונית.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו לא מתכוונים להתקרב לדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: זה כאופציה אבל לא מעבר לאופציה.

בנימין בן-אליעזר: אם אני אוכל ללכת ולהתגבר על המחסור ולהבטיח חשמל אפילו עם כושר ייצור של בין 10 ל-15 אחוזים בלי להזדקק לזה, אני מעדיף לא לעשות את הדבר הזה.

2200: זה דבר שיכול לגרום לך להיות עצמאי.

בנימין בן-אליעזר: כן, אבל כאן אני מסתבך עם הנושא של אנרגיה גרעינית.

בנימין בן-אליעזר: יש שתי תחנות בתכנון.

בנימין בן-אליעזר: תסתכל בתמ"א 35 ותראה שם שתי תחנות, אבל אנחנו כרגע לא מתעסקים עם הדבר הזה.

בנימין בן-אליעזר: כדי שאני אגיע לנושא הזה, נצטרך להגיע למסקנות שאין לנו שום סיכוי אחר.

בנימין בן-אליעזר: התוכניות קיימות והמיקום קיים.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לסכם את הנושא הזה של יצרני חשמל פרטיים.

בנימין בן-אליעזר: אמרתי שאנחנו נמצאים בתהליך של עידוד ייצור חשמל פרטי.

בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שהוא יגיע עד 20 אחוזים מכלל הייצור בשנת 2020.

בנימין בן-אליעזר: כיום הייצור הפרטי פחות מאחוז אחד.

בנימין בן-אליעזר: צוות בין-משרדי מגבש פתרונות לבעיות העקרוניות שהועלו על ידי הבעלים, על ידי היח"פים.

בנימין בן-אליעזר: מחסור החשמל שאני מדבר עליו יתחיל בשנת 2009.

בנימין בן-אליעזר: אני מקווה ששמעת אותי חברת הכנסת יחימוביץ.

בנימין בן-אליעזר: כאמור, אנחנו צופים מחסור בחשמל כבר בשנת 2009.

2200: אם כן, אם אין חשמל, למה לעודד פרוייקטים גדולים כמו חשמול הרכבת ורכב חשמלי?

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לומר לך שאנחנו נהיה מוכנים לעודד כמעט כל דבר, אבל אני יכול לרשום לך לפחות 41 הצעות שבאו אלי בשנה האחרונה שקיבלו את ברכתי ואמרתי להם לצאת לדרך אבל מאז לא ראיתי שום דבר.

גורמים עסקיים?

בנימין בן-אליעזר: בוודאי.

בנימין בן-אליעזר: גורמים עסקיים, גורמים פרטיים, גורמים שיש להם כל מיני רעיונות.

בנימין בן-אליעזר: בכל הפרוייקטים האלה, אם זאת רכבת או לא רכבת, אלו הם פרוייקטים שייקחו חמש שנים עד שנראה איזושהי תוצאה, ואני מדבר על דברים מהיום למחר.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו כמובן נמצאים כרגע במרכזו של מהלך בו אני מתכוון להוביל לחיזוק ועידוד תחרות במשק האנרגיה, גם באמצעות של רפורמות מבניות.

בנימין בן-אליעזר: שינוי מבני בחברת החשמל יהיה תוך כדי שילוב יצרנים פרטיים במשק וכמובן אני מקווה שבסוף השנה יחד עם חברת החשמל ועם העובדים שלה נביא לכך שאנחנו נשלים את החקיקה שתומכת בנושא הזה.

בנימין בן-אליעזר: המשא ומתן מתנהל באופן אינטנסיבי ליישום הרפורמה יחד עם ההסתדרות, עם ועד העובדים והנהלת חברת החשמל.

סטס מיסז'ניקוב: הגירעון של חברת חשמל, 47 מיליארד שקלים, איך הוא נוצר?

בנימין בן-אליעזר: אני קיבלתי אותו בירושה.

סטס מיסז'ניקוב: למי הם חייבים?

יחזקאל קוגלר: זה בעיקר נובע מהשקעות של חברת החשמל שהיא חייבת בהן על פי החוק, להשקיע בפיתוח של מערכת החשמל.

יחזקאל קוגלר: אנחנו לא מוכרים מניות ולכן החברה חייבת לגייס כסף בשוק ההון.

חיים אורון: במקום שזה יופיע בתקציב המדינה כהוצאה, זה מופיע בחברת החשמל, חוץ מהחלק שהם עשו לבד אבל החלק הגדול של 48 מיליארד, אלה השקעות של המדינה.

בנימין בן-אליעזר: נכון.

חיים אורון: זה כמו שהיית אומר שבמקורות, בגלל המוביל הארצי, יש גירעון של כמה מיליארדי שקלים, אבל המדינה היא זאת שבנתה את זה.

חיים אורון: או שיש עכשיו מפעל התפלה והחוב שלו מופיע אצל בעל המפעל.

חיים אורון: חברת חשמל הייתה עסק לפי דעתי נכון, שהמדינה השקיעה בו אבל בשלב מסוים אמרו שישקיעו את זה באופן פרטי, הלכו לגייס כסף בשוק בערבות מדינה, מה שהיה יותר יקר אילו המדינה הייתה משקיעה לבד – אבל זה ויכוח שנעשה אותו אחר כך – ועכשיו זה מופיע בחוב שלהם.

חיים אורון: על זה יש את הסכום שהוא לא הסכום הגדול, הוא לא 48 מיליארד, אני לא רוצה לומר כמה כי אני לא יודע אם זה מיליארד או שניים וזה בגלל הבעיות הפנימיות בתוך חברת החשמל.

חיים אורון: אני לא רוצה להגן באופן עיוור על כל הסכום הזה, אבל הסכום הגדול שרוצים לתקוף את חברת חשמל אומרים שיש להם גירעון של 48 מיליארד שקלים.

אברהם ארביב: זה אחד היעדים המרכזיים של המשרד ובשנתיים האחרונות היו שתי קפיצות מדרגה, כאשר אחת עם גידול תחנות הכוח הסולארי שיצא למכרז.

בנימין בן-אליעזר: מדובר בשתי תחנות סולאריות, כל אחת עם 125 מגה-ואט שצריכות לקום באזור אשלים.

יחזקאל קוגלר: יצא מכרז בתחילת השנה הבאה ואנחנו צופים שיהיו מספר מציעים בינלאומיים וגם כמה מהארץ.

יחזקאל קוגלר: זה בעצמו יקדם או תנו משמעותית לקראת היעד שהמשרד קבע לעצמו עד שנת 2020.

קריאה: כמה זה נותן?

אברהם ארביב: 250 מגה-ואט.

אברהם ארביב: לקח קצת זמן להתייעץ ולהתגבר על כמה אילוצים בירוקרטיים, אבל עכשיו כנראה שהדבר הזה יזרום.

אברהם ארביב: הדבר הנוסף הוא שעד סוף השנה רשות החשמל תפרסם תעריפים למערכות סולאריות שמבוססות על תאי שמש, כפי שאתם רואים בטרמפיאדות או דברים דומים.

אברהם ארביב: מערכות סולאריות ביתיות על הגגות.

אברהם ארביב: התעריפים יהיו כאלה כאשר הכוונה היא שהם יהפכו את ההתקנה של המערכות האלה לכדאיות לדייר כמו שקורה למשל בגרמניה ובספרד.

אברהם ארביב: כך מצד אחד תהיה לנו מערכת יותר מבוזרת, כלומר, המערכות יהיו יותר קרובות לצרכן, וייספחו ישירות לרשת, וגם נתגבר על הבעיה של מחסור בקרקע כי אנרגיה סולארית, יש לה מגבלות והיא צורכת קרקע בצורה משמעותית.

אברהם ארביב: הפקת החשמל באמצעות תחנות כוח סולאריות, בצורת תחנות כוח לא רגילות, מוגבלת בגלל זמינות הקרקע בישראל.

אברהם ארביב: אנחנו מקווים שנגיע במאמץ רב לסביבות 2,000 מגה-ואט בתחנות כוח סולאריות עד 2025.

בנימין בן-אליעזר: הקמתי ועדה בראשותו של מנכ"ל המשרד כדי להכין הצעה שתונח על שולחן הממשלה להכריז על הנגב כאזור בעל עדיפות לאומית אך ורק בנושא של אנרגיות מתחדשות.

בנימין בן-אליעזר: אנרגיה סולארית בשלב הזה היא הרבה יותר יקרה מאשר סולר, נפט, פחם וכולי.

בנימין בן-אליעזר: כדי בכל אופן לתת לזה את הדחיפה ולהתכונן לניצולת הרבה יותר גדולה, כי אני חושב שככל שנשתמש יותר בנושא הזה, המחירים יהיו הרבה יותר זולים, אז כמובן נצטרך ללכת ולעשות איזה שהם שינויים.

2200: הפיילוטים הצליחו, נכון?

בנימין בן-אליעזר: הפיילוטים הצליחו מזמן במכון ויצמן.

ראובן ריבלין: למה זה עד 2025?

בנימין בן-אליעזר: האנרגיה הסולרית, אנחנו יוצאים עכשיו לשני מכרזים, כל אחד 125 מגה-ואט.

בנימין בן-אליעזר: זאת הפעם הראשונה שאנחנו יוצאים לזה.

ראובן ריבלין: הוא מדבר על הספק של 2,000 עד 2025.

ראובן ריבלין: היום מדברים על 250.

ראובן ריבלין: השאלה למה לא מגבירים אם באמת זה מוצלח כל כך?

בנימין בן-אליעזר: זה לא פשוט.

ראובן ריבלין: זה לא כלכלי?

בנימין בן-אליעזר: זה לא כלכלי, יש הליכים שאתה לא יכול לעקוף אותם.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לומר לך שלקח לי כמעט שלוש שנים עד שהגעתי למצב שאיימתי שאביא את ההצעה הזאת לאישור הממשלה וכך זה עבר.

בנימין בן-אליעזר: למשל, אי אפשר ללכת ולגרום לכך שהזכיין יזכה לא רק בתחנה אלא גם בקרקע.

ראובן ריבלין: העולם לא רוצה להשתתף בתוכניות כאלה לפיתוח?

בנימין בן-אליעזר: העולם רוצה להיכנס למדינה שהיא כבר עברה את ההגדרה של מדינה מפותחת.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, העולם לא מכיר את זה שבאים לכאן והוא זוכה בהקמת תחנה סולארית ואין לו את הקרקע.

בנימין בן-אליעזר: העולם לא מכיר תופעות כאלו שקורות רק במדינות ישראל.

בנימין בן-אליעזר: המכרז של המדינה והקרקע של המדינה, אבל לחבר בין שניהם לקח ארבע שנים.

בנימין בן-אליעזר: רק תבין על מה אני מדבר.

כל פעם מחדש?

בנימין בן-אליעזר: בוודאי כל פעם מחדש.

בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שהפעם כאשר נכריז על הנגב כאזור בעל עדיפות, זה לא ייקח כל כך הרבה זמן.

ראובן ריבלין: לא מדברים על בתי הזיקוק.

ראובן ריבלין: מדברים על הנגב.

ראובן ריבלין: זאת באמת בעיה?

ראובן ריבלין: יש בעיה של שטח?

ראובן ריבלין: יש בעיה של קרקע?

ראובן ריבלין: שמש יש וקרקע יש.

בנימין בן-אליעזר: לכן הקמתי את הוועדה.

בנימין בן-אליעזר: לשם כך הוקמה הוועדה והמטרה של הוועדה הזאת היא לגבש כל מיני דרכים כדי להביא לפישוט תהליכים, כדי להביא לצמצום החסמים וכדי להניח בפני הממשלה הצעה אחת שתקל עלינו ותביא אותנו למצב שהפעם לא נאמר שיש לנו 0.1 אחוז.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה להגיע תוך 10 שנים למצב שהאנרגיה החלופית תתפוס 10 אחוזים.

עמי צדוק: ביעדים של אחוז האנרגיה החלופית והמתחדשת, בהשוואה לאירופה, לארצות-הברית, אנחנו בפיגור של כ-10 שנים.

בנימין בן-אליעזר: נכון.

עמי צדוק: באירופה מסבסדים את זה.

בנימין בן-אליעזר: אמרתי שלשם כך הקמתי ועדה בין-משרדית והמטרה שלה היא לגבש דרכים או לרפורמה או לשינויים או לתקנות.

בנימין בן-אליעזר: אני מתכוון להביא דבר שלם לממשלה כדי להבטיח שהתהליך של ייצור אנרגיה חלופית יהיה הרבה יותר מהיר מאשר היום.

בנימין בן-אליעזר: אני הייתי פעם שר תקשורת שאלתי למה לא נותנים לנצל את הסיבים האופטיים שמנצלת חברת חשמל לתקשורת למשל.

בנימין בן-אליעזר: חבל שאני אעסיק אתכם עכשיו בשאלות.

חיים אורון: השאלות האלה, זה בדיוק התפקיד של הממשלה.

חיים אורון: באים לכאן שרים ומסבירים לנו שהממשלה אימפוטנטית אבל את זה אנחנו יודעים בלעדיכם.

חיים אורון: יש מלחמת עולם בין בנק ישראל למשרד האוצר, יש מלחמת עולם בין מינהל מקרקעי ישראל לבין אלה וכולי.

חיים אורון: קחו ותשפטו.

חיים אורון: מי מפריע לכם?

בנימין בן-אליעזר: אף אחד.

חיים אורון: אני מכיר מקרוב שלושה מיזמים סולאריים שהם תקועים עכשיו בגלל שלא יודעים מה יקבלו.

חיים אורון: שלא יעשו מיליארדים, אבל שיעשו כמה מאות מיליונים כבדים וימכרו אותם באמריקה ולא ימכרו אותם כאן.

חיים אורון: זה מה שיקרה כי הכל לוקח כל כך הרבה זמן.

בנימין בן-אליעזר: אני מבין את השאלות ולכן אמרתי שהקמנו ועדה וזאת בדיוק מטרתה.

בנימין בן-אליעזר: בדרך היחידה שכל פעם אני מאיים להביא את זה אל שולחן הממשלה, זה פשוט לוקח שנים ובסוף אנחנו נתקעים.

בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שעלינו על המסלול, אני מקווה שנתחיל עכשיו להוביל.

בנימין בן-אליעזר: משרד התשתיות מעולם לא בלם מישהו ועצר אותו מלהתחיל לעבוד, בין אם זה ביו-מסה, בין אם זה חשמל, בין אם זה גז.

בנימין בן-אליעזר: לא עצרנו ולא בלמנו אבל הבעיה תמיד הייתה של המשקיעים, אם זה משתלם להם או לא משתלם להם, אם זה רווחי או לא רווחי.

אברהם ארביב: יש גם תעריפים לאנרגיה מתחדשת שהיא לא סולארית.

אברהם ארביב: יש פרמיה של שני סנטים לקילוואט שעה לאנרגיה מתחדשת ממקורות כמו רוח וביו-מסה, וגם את זה אנחנו מקדמים.

אברהם ארביב: ברשותך, אני יכול לומר כמה דברים על שימור האנרגיה, אם אתה רוצה.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה שתאמר אבל תסביר גם מה זה ביו-מסה למי שלא יודע.

סטס מיסז'ניקוב: אתה בטח רוצה להגיע לשאלות תקציביות.

בנימין בן-אליעזר: לא.

בנימין בן-אליעזר: אני עם התקציב שלי מסתדר.

אברהם ארביב: ביו-מסה זה ניצול של פסולות מהחי ומהצומח וגם פסולת תעשייתית.

אברהם ארביב: זה משהו שאפשר להפיק ממנו אנרגיה וזאת תוך כדי פתרון לבעיה סביבתית.

אהוד יחיאלי: אנחנו עברנו רפורמות מבניות וארגוניות במשק הדלק.

אהוד יחיאלי: היה פיצול והפרטת בתי הזיקוק.

אהוד יחיאלי: חברת פי גלילות נמכרה לגורם פרטי, חברת דלק, וזה גרם לשינויים גדולים במשק.

אהוד יחיאלי: הכוונה הייתה לפצל את בתי הזיקוק כך שיתחרו זה בזה ולאפשר לחברות לעשות יבוא.

אהוד יחיאלי: אנחנו מסירים את החסמים.

אהוד יחיאלי: יש כמה חסמים של תשתית ורגולציה של כל מיני אגרות, אבל אנחנו מסירים את החסמים האלה וכיום החברות מייבאות בצורה מסיבית למדינה.

אהוד יחיאלי: אנחנו מפתחים את חוק משק הדלק על מנת להסדיר את כל הרישום, רישוי, רגולציה, בעלויות וכולי במשק הדלק, שזה לא מוסדר עד היום.

אהוד יחיאלי: מכניסים דלקן אוניברסלי על מנת להסיר חסמים כך שכל החברות וכל התחנות יוכלו להשתתף בכל מכרז ולהציע את המחיר הזול ביותר לתחנות.

אהוד יחיאלי: בנושא הפיקוח על המחירים, אנחנו בודקים את הנושא של הפיקוח על המחירים.

אהוד יחיאלי: כידוע לכם, הפיצול גרם לזה שאנחנו הסרנו את רוב הפיקוח על המחירים גם בשער בתי הזיקוק.

אהוד יחיאלי: אנחנו בוחנים את התוצאות האלה.

אהוד יחיאלי: כרגע זה די גבולי כאשר לפעמים מעלים את המחירים ולפעמים התחרות גוברת.

אהוד יחיאלי: עבר זמן קצר מדיי מאז עשינו את זה וצריך לתת למשק להתארגן ולהסיר עוד כמה חסמים, ואז לפי הערכתנו זה יתרום לתחרות גם במקטע הזיקוק משום שבמקטע השיווק יש כבר תחרות כאשר הכנסנו את השירות העצמי ואנחנו רואים תחרות שלא הייתה אף פעם במדינה גם בנושא השיווק.

אהוד יחיאלי: אנחנו מקווים שזה יגיע גם למקטע הזיקוק.

אהוד יחיאלי: המצב הוא די סטבילי מבחינת המחירים.

התחרות לא הובילה להוזלת מחירים.

עמי צדוק: היא הביאה לייקור.

עמי צדוק: היא הביאה להקטנת התחרות במשק.

אהוד יחיאלי: היא לא הביאה להקטנת התחרות במשק.

אהוד יחיאלי: יש תחרות במשק, יש יבוא מסיבי.

אהוד יחיאלי: אני אומר שיש כמה חסמים שאנחנו רוצים להסיר אותם וברגע שנסיר אותם, להערכתנו התחרות תגרום להוזלת המחירים.

כרגע המחירים עלו או ירדו?

אהוד יחיאלי: כרגע המחירים הם די סטביליים.

אהוד יחיאלי: קודם כל, המחיר לצרכן של הבנזין מפוקח, כך שזה לא משנה אם המחיר בשער בית הזיקוק עלה או ירד כי הצרכן לא משלם את זה.

אהוד יחיאלי: יש תחרות בין חברות הדלק בבתי הזיקוק על המרווח הזה וזה מה שרצינו שיהיה, מלחמה על המרווח.

אהוד יחיאלי: אנחנו מטפלים בנושא של תשתיות.

אהוד יחיאלי: יש לנו מצוקת אחסון, מצוקת הזרמות ואנחנו חושבים לשחרר את כל החסמים האלה ומקווים שבקרוב זה ישתחרר.

אהוד יחיאלי: אנחנו מקדמים גם את התחרות במשק הגפ"ם.

אהוד יחיאלי: יושבים עכשיו על החוק לקידום התחרות ואנחנו מנסים להשיג תשתיות אבל יש בעיה של תשתיות אחסון של גפ"ם במדינה.

בנימין בן-אליעזר: זה מה שקורה עכשיו בו.

בנימין בן-אליעזר: גם האחסון וגם המחיר.

בנימין בן-אליעזר: דרך אגב, רק לסבר לכם את האוזן, בחודשיים האחרונים מחיר הגז הביתי עלה ב-20 אחוזים.

בנימין בן-אליעזר: רק שתקבלו מושג למה אנחנו עכשיו הולכים על הרפורמה ולמה אני הולך כנראה להוביל לפיקוח גם במחירי הגז.

בנימין בן-אליעזר: אני לא יודע אם לזה התכוונת בשאלתך, אבל ההפרטה של בז"ן בניגוד לכל מה שאמרתי – והגעתי לעימותים הכי קשים גם עם האוצר וגם עם שר האוצר דאז כאשר כל נבואותיי התממשו כמעט עד הסוף.

בנימין בן-אליעזר: ממונופול זה הפך להיות דורפול, הדורפול הזה העלה את המחירים.

סטס מיסז'ניקוב: אתה מדבר על הפיצול.

בנימין בן-אליעזר: אני מדבר על הפיצול.

בנימין בן-אליעזר: אמרתי שמחירי הדלק יעלו ומחירי הדלק עלו.

בנימין בן-אליעזר: אמרתי שמחירי הגפ"ם יעלו ואכן מחירי הגפ"ם עלו.

בנימין בן-אליעזר: אמרתי שמחירי התזקיקים יעלו, ואכן מחירי התזקיקים עלו.

בנימין בן-אליעזר: כל מה שאמרתי, קרה.

בנימין בן-אליעזר: אני רוצה לומר לכם שהיחידי שהיה צריך להרוויח מזה זה הצרכן, אבל היחידי שהפסיד מזה, זה הצרכן.

בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שזה נרשם בפרוטוקול.

אתה מכניס עכשיו פיקוח על הגפ"ם.

זה לא עומד בסתירה להסכמים?

בנימין בן-אליעזר: פתחנו את המשק חופשי לתחרות, אז כתוצאה מהתחרות הייתה עלייה של 20 אחוזים.

יש לך אפשרות להחזיר את הפיקוח?

בנימין בן-אליעזר: בוודאי שיש לי.

אתה הולך לעשות את זה?

בנימין בן-אליעזר: אולי כן.

בנימין בן-אליעזר: כנראה.

בנימין בן-אליעזר: אם זה לא ייבלם, אני הולך לעשות את זה.

בנימין בן-אליעזר: אני מדבר על הפיקוח על הצרכן ולא על בז"ן.

בנימין בן-אליעזר: אני לא אתפלא אם בין שתי החברות הגדולות האלה יהיו גם הסכמים כדי להוריד את המחיר הזמני וכך לחסל את הייצור של ה-30 אחוזים ואחר כך להעלות את זה בעוד כמה עשרות אחוזים.

לצרכן, זה אומר גם למפעלים?

בנימין בן-אליעזר: בוודאי.

בנימין בן-אליעזר: גם התעשייה בוכה.

בנימין בן-אליעזר: שרגא ברוש טוען שכבר הגיעו להעלאה של כמעט 30 אחוזים.

בנימין בן-אליעזר: זאת התוצאה של ההפרטה של בז"ן ואני מאחל להם רק הצלחה.

העוזר שלי מבקש לדעת אם המסקנה של הדברים שלך היא שהפרטה זה לא טוב.

בנימין בן-אליעזר: אם הוא מוטרד, אני יכול לומר לו דבר אחד.

בנימין בן-אליעזר: אם יודעים איך לנווט הפרטה וכאשר השליטה תהיה תמיד בידי המדינה ובכל אופן תפריט כדי להגביר את כושר הייצור, הדבר הוא טוב.

בנימין בן-אליעזר: אבל ההפרטה צריכה להיות מתוכננת ולא לזרוק את העסק הזה בלי אפשרות שלממשלה תהיה אחיזה.

בנימין בן-אליעזר: אם מדובר נניח בחברת החשמל, למשל, אני אינני מתכוון לוותר על השליטה של המדינה על חברת החשמל בחקיקה, לא בהחלטה, של פחות מ-51 אחוזים.

בנימין בן-אליעזר: אני הולך לעשות רפורמה, אני הולך על התייעלות ואני הולך גם להפרטה של עד 49 אחוזים על ציר הזמן.

בנימין בן-אליעזר: עושים את זה במהלך כאשר כל הזמן יש לך אפשרות ללכת ולעשות בדיקה לרוחב האם זה מתקדם בהתאם או לא מתקדם בהתאם, האם זה משתלם או לא משתלם, וכך מתקדמים לעבר היעד הסופי.

בנימין בן-אליעזר: אגב, מישהו שאל כאן לעניין החוב.

בנימין בן-אליעזר: החברה הזאת היא עם חוב של 47 מיליארד שקלים והסיכוי היחידי להיפטר מהחוב הזה זה על ידי זה שמזמינים הון פרטי לתוך החברה.

זה אומר שבפיצול שבהפרטה של בז"ן לא הוכנסו מנגנונים כאלה בתהליך ההפרטה?

בנימין בן-אליעזר: לא.

בנימין בן-אליעזר: עשינו מה שעשינו, החברה הזו יצאה לדרך, בעצם שתי חברות למרות שגם לזה התנגדתי כי רציתי שאם כבר תהיה הפרטה, שילכו על הפרטה של שתי החברות האלו ביחד, אבל זה לא משנה, זה כבר מאוחר.

אהוד יחיאלי: אנחנו מיישמים החלטת ממשלה לצמצום זיהום אוויר מכלי רכב ובדגש על חסכון בדלק וצמצום התלות בדלק הפוסילי ככל שניתן על ידי הטמעה של דלקים אלטרנטיביים.

אהוד יחיאלי: נכנסנו לוועדת מיסוי ירוק ואנחנו מקדמים שם הפחתות מיסוי על הדלקים האלטרנטיביים, וזה הדבר היחידי שידחף אותם.

אהוד יחיאלי: כל זאת על מנת להביא לשני דברים: לצמצום זיהום האוויר שהוא די קריטי בערים הגדולות, ולצמצום התלות שלנו בדלק הפוסילי.

אהוד יחיאלי: ככל שנקטין את התלות בדלק, זה צעד גדול.

בנימין בן-אליעזר: אני מבקש שאתם תעברו בזמנכם על הגברת האכיפה על איכות הדלקים.

בנימין בן-אליעזר: תעברו על הרחבת היצע מקורות אנרגיה וצמצום ביקושי אנרגיה במשק כאשר כאן אנחנו עושים דברים גדולים שכדאי לקרוא אותם ולראות מה כתוב לגביהם.

בנימין בן-אליעזר: נושא של רעידות אדמה, אם אתם יודעים או לא יודעים, אני גם אחראי על נושא רעידות האדמה ואני יושב-ראש הוועדה כבר כמה שנים טובות.

בנימין בן-אליעזר: עשינו אפילו תרגיל.

סטס מיסז'ניקוב: בחודש האחרון היו שתי רעידות אדמה.

עמי צדוק: היו שבע רעידות אדמה.

בנימין בן-אליעזר: יעל שיושבת כאן מלווה אותי ואני מלווה אותה משנת 2000 ועד עכשיו, כאשר אז התחלנו בהקמת המערכת לטיפול בנושא רעידות אדמה.

בנימין בן-אליעזר: הצלחנו לעשות מיפוי ארצי, הצלחנו להוציא ספר שיכסה את כל תפקידי כל משרדי הממשלה ורשויות אחרות.

בנימין בן-אליעזר: לפני שלושה חודשים עשינו תרגיל על מודל בו הבאנו את כל משרדי הממשלה ובתרגיל הזה נכח ראש הממשלה ואני חושב שהתרגיל זכה לשבחים רבים, לפחות לפי הדרך בה משרדי הממשלה הציגו אותו.

בנימין בן-אליעזר: עדיין הבעיה המרכזית שחסרה היא תקציב כדי להביא לכך שיהיה מה שנקרא חיזוק יסודות של מוסדות, ואנחנו מדברים רק על מוסדות ציבור.

בנימין בן-אליעזר: מדובר כאן בתקציב הכרחי של 10 מיליארד שקלים פרוס ל-10 שנים.

בנימין בן-אליעזר: ועדת המנכ"לים שירדה מ-10 והגיע ל-5 ואני מניח שביום ראשון הבא אני אוכל להניח את ההצעה הזאת על שולחן הממשלה ולא תהיה ברירה לממשלה אלא רק לאשר את ההצעה הזאת שלי משום שבחודש הזה, בשבועיים האחרונים, כבר היו ארבע רעידות אדמה.

בנימין בן-אליעזר: אחת הייתה באזור בית לחם, אחת הייתה באזור ים המלח ובאזור ירושלים.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, הדבר הולך ומתחיל להיות יותר ויותר מטריד.

בנימין בן-אליעזר: אני חושב שעשינו המון בכל משרדי הממשלה כדי לטפל מה יקרה בזמן האירוע ואחרי האירוע עצמו.

בנימין בן-אליעזר: מה שצריך לפני כן זה תקציב שדיברתי עליו שהוא פרוס על פני 20 שנים.

בנימין בן-אליעזר: לא אני עושה את זה.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, כל שנה יצטרך משרד הבינוי והשיכון לקבל 250 מיליון שקלים רק כדי לחזק את המבנים ואני מדבר רק על מבני ציבור.

בנימין בן-אליעזר: אם חס וחלילה יקרה איזשהו אסון, הצפי שלנו הוא מאוד מאוד קשה ולא הייתי רוצה לדבר עליו כאן.

בנימין בן-אליעזר: אם אנחנו נעבור את הסף של 5 ו-6, זה מתחיל להיות עסק שלא הייתי מציע למדינה הזו לעמוד אחר כך, להסתכל בראי ולומר ידענו ולא עשינו כלום.

בנימין בן-אליעזר: אני אומר לכם שהמצב הוא מאוד מאוד חמור.

בנימין בן-אליעזר: כאשר דיברתי על זה בזמנו, ביבי נתניהו זרק אותי מכל המדרגות.

ראובן ריבלין: רעידת אדמה יכולה לקרות בשעה 10:00 בבוקר.

סופה לנדבר: גם בלילה, כאשר האנשים לא במוסדות אלא בבתים הפרטיים שלהם.

בנימין בן-אליעזר: לא צריך להיכנס לפאניקה.

בנימין בן-אליעזר: כדי לא להיכנס לפאניקה מיותרת אני מקווה שאתם ודאי יודעים שמשנת 1975 קיים תקן בנייה אחר.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, תקני הבנייה משנת 1975 עמידים גם בפני רעידות אדמה.

בנימין בן-אליעזר: הבעיה שלי כרגע היא מה קורה עם אותם מוסדות שניבנו עד שנת 1975 ובעיקר מוסדות ציבור ולכן על זה הולכים בתוכנית רב-שנתית של 20 שנים ואני מקווה שביום ראשון הקרוב הממשלה הזאת תאשר אותה או שתעמוד מול הציבור ותסביר למה לא.

אורי שני: לגבי הפרוייקטים העיקריים בתחום המים.

אורי שני: אנחנו היום במצב בו ההיצע הטבעי של המים יורד, גם כתוצאה משינויים אקלימיים שכולם מדברים עליהם וגם כתוצאה מבעיות של זיהום, גם של מי תהום, כתוצאה מאוכלוסייה צפופה וקצת הזנחה שלנו במשך הרבה שנים, וגם כתוצאה מבעיות של זיהום אוויר שמשפיעות על היכולת של העננים להוריד גשם והזיהום הזה, בחלקו הוא שלנו וחלקו אנחנו מייבאים מאירופה.

אורי שני: באופן כללי אנחנו מקבלים פחות גשם ולכן פחות מילוי באקוויפרים ובכינרת.

אורי שני: יחד עם זאת הביקוש למים עולה והוא עולה גם כתוצאה מגידול באוכלוסייה וגם כתוצאה מעלייה ברמת החיים.

אורי שני: שני הדברים האלה גורמים לכך שצריך יותר מים.

אורי שני: בשלוש השנים האחרונות הפסדנו, כתוצאה מנזקים של שנות בצורת, יותר מחצי מיליארד מטר מעוקב מים.

אורי שני: בשנה האחרונה הנבנו 250 מיליון מטר מעוקב וזה בערך מה שנשאר לנו.

אורי שני: אנחנו פחות או יותר עם 210-220 מיליון מטרים מעוקבים בעודף וזה אומר שבסתיו, אם השנה תהיה ממוצעת, אנחנו נצטרך להחליט אם מייבשים גינות או חוצים קווים אדומים.

אורי שני: יחד עם זאת, הממשלה החליטה ביולי האחרון על גידול במערכת ההתפלה לחצי מיליארד קוב לשנה.

ראובן ריבלין: אגירת מים זה דבר לא כלכלי?

אורי שני: אנחנו אוגרים מים כל הזמן.

ראובן ריבלין: כמה מים שיורידם מהשמים הולכים לאיבוד?

אורי שני: אנחנו אוגרים את כל מה שכלכלי.

אורי שני: תזכרו שחלק מהבעיה של אגירה במאגרים פתוחים היא שהמים בארץ זמינים במרכז ובצפון, ושם הקרקע יותר יקרה, וגם מעבר לעוצמה מסוימת של גשם, לא נכון לאגור כי הסכרים האלה כל כך יקרים וגם חלק מהשטיפה אנחנו רוצים כי זה מה ששוטף לנו את הארץ ומנקה אותה.

ראובן ריבלין: המאגרים בנגב הם לא כלכליים?

אורי שני: המאגרים שיש בחבל אשכול הם מאגרים של ביוב, בעיקר של קולחין, וזה כדי לאזן בין אספקה לבין צריכה.

אורי שני: יהיו שלושה מפעלי התפלה גדולים חדשים כאשר אחד כבר בהכנה בחדר ועוד אחד יהיה באזור השפדן ליד קיבוץ סורק ועוד אחד באשדוד.

בנימין בן-אליעזר: עד 2011 הכל נגמר.

אורי שני: חדרה תהיה מוכנה ב-2009-2010, אשדוד בשנת 2011-2012 וגם סורק באותו זמן, אבל עד אז אנחנו נשתדל לא להגביל מפעלים קיימים.

ניסן סלומינסקי: באיזה כמות מים מדובר במפעלים האלה?

אורי שני: היום יש 130 ואנחנו נגיע ל-505.

בנימין בן-אליעזר: כל צריכת המים הביתית במדינת ישראל היא 735 מיליון קוב מים ואנחנו הולכים להתפיל סדר גודל של 505 מיליון קוב מים לשנה.

בנימין בן-אליעזר: כלומר, כמעט 80 אחוזים מהצריכה הביתית.

ניסן סלומינסקי: עלות המים תעלה כתוצאה מזה?

אורי שני: המים בוודאות יתייקרו.

ראובן ריבלין: כבר היום שותים מים יקרים.

אורי שני: יש מפעל מאוד גדול שעומד לפניכם והוא אספקת מים ירושלים.

אורי שני: לפי ההערכות שלנו המים בירושלים, אם לא נעשה משהו, בין 2012 ל-2014 – ושוב, השאלה היא איך ההגדרה של ירושלים – במערכת הקיימת לא נוכל לספק מים.

אורי שני: הפרוייקט הזה, להניח תשתית מים חדשה לירושלים, אמור לעלות כ-2.5 מיליארד שקלים.

אורי שני: אנחנו מתכננים מאזור בית שמש-אשתאול עד לבית זית לעשות מנהרה שתביא את המים למטה.

אורי שני: לפי ההערכה שלנו זה נכון גם כלכלית, גם כמובן נופית, וגם מבחינת האבטחה.

בנימין בן-אליעזר: תאמר כמה מלים על מתקן הסינון.

אורי שני: מתקן הסינון שנחנך השנה מסנן את כל מי המוביל הארצי.

בנימין בן-אליעזר: עלה חצי מיליארד שקלים.

ראובן ריבלין: ההשקעות בכל הדברים האלה תלויות בהכנסה?

ראובן ריבלין: זה מתקציב המדינה ולא ממכירת המים?

בנימין בן-אליעזר: גם וגם.

בנימין בן-אליעזר: מפעלי התפלה לא עולים לנו.

בנימין בן-אליעזר: כשאני נכנסתי למשרד התשתיות בפעם הראשונה, מצאתי את עצמי עם חוזה עם התורכים שחתם עליו אביגדור יצחקי שכל קוב מים עלה – כולל ההובלה שלו – 1.18 דולר.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו מייצרים היום באשקלון ב-60 סנט, בפלמחים ב-58 סנט, בחדרה אני מניח שזה 56 סנט.

אורי שני: אפילו פחות.

יעקב צמח: בביוב אנחנו מדברים על סיוע לרשויות המקומיות.

בנימין בן-אליעזר: זה הדבר הכי חשוב במשרד.

יעקב צמח: כמו שהשר אומר, דרך מערכות הביוב ומערכות הקצה בעצם מאפשרים לפתח ישובים, להרחיב ישובים, לפתח מרכזי תעשייה, תעסוקה וכולי ולכן בהחלט הנושא הזה של פיקוח תשתיות ביוב הוא בראש מעייניו של השר.

יעקב צמח: אנחנו מדברים על סיוע לרשויות המקומיות באמצעות הלוואות תקציביות שניתנות לכלל הרשויות ומענקים למגזרים חלשים לפי החלטת הממשלה ותכף אני אפרט לגביהם.

יעקב צמח: לגבי ההלוואות, בשנת 2008 אנחנו יוצאים למהלך משותף עם משרד האוצר כדי לבחון אפשרות למנף את ההלוואות התקציביות בהלוואות בנקאיות לידי מכרז בנקאי.

יעקב צמח: אנחנו רוצים לנצל גם את היתרונות של השוק.

יעקב צמח: לאחרונה היו תנודות יפות מאוד כלפי מטה בשערי הריבית וחשבנו שזה הרגע גם לבחון את העניין עבור הרשויות המקומיות.

יעקב צמח: כמובן ההישג השני הוא למנף את התקציב.

יעקב צמח: היות שהתקציב מוגבל ומדי שנה אנחנו נאבקים לפעמים נואשות על היקף התקציב, האפשרות הזאת לצאת למכרז בנקאי כזה תאפשר לנו למנף את הפעילות.

ראובן ריבלין: אני רואה בהצעת התקציב 2008 שיש תקציב רק למינהל לתשתיות ביוב, 3 מיליון שקלים ואני לא רואה שום דבר שקשור בפיתוח.

יעקב צמח: יש סעיף פיתוח.

יעקב צמח: בכל אופן, יש לנו סיכום עם אגף התקציבים לגבי תוכניות רב-שנתיות ואנחנו נמצאים בעיצומו של יישום תוכנית סיוע למגזר הלא-יהודי.

יעקב צמח: החל משנת 2003 ועד היום אנחנו נמצאים בסדר גודל של 900 מיליון שקלים השקעות במגזר הלא יהודי.

בנימין בן-אליעזר: חצי מזה זה מענק.

יעקב צמח: 50 אחוזים הם במענק.

בנימין בן-אליעזר: רק לפני שלושה שבועות אישרנו 75 מיליון שקלים לביוב לבדואים בדרום.

יעקב צמח: במקביל הבאנו להחלטת ממשלה לסיוע למגזר הבדואי בדרום.

יעקב צמח: אפשר לומר שכל שבע הרשויות הבדואיות בדרום מרושתות ומחוברות למכוני טיהור.

יעקב צמח: אנחנו גם עובדים מול הרשות החדשה והתוכנית החדשה שאנחנו מדברים עליה לשלוש שנים, 75 מיליון שקלים, אמורה לעסוק גם בהרחבה של מכון רהט בעקבות ההרחבה של הישוב וגם השלמות בישובים האחרים.

יעקב צמח: במסגרת תוכנית חיזוק הצפון ביישובי עוטף עזה, יש החלטה לסייע לרשויות במענקים.

יעקב צמח: אנחנו מדברים על 40 אחוזים מענקים.

יעקב צמח: גם כאן מדובר בתוכניות מאוד חשובות שמסירות חסמים בפיתוח.

אלה מענקים למוסדות מחקר?

יעקב צמח: לא.

יעקב צמח: בעיקרון אני רוצה לסכם ולומר שאנחנו מבחינת טיהור השפכים נמצאים במקום טוב בעולם.

יעקב צמח: מבחינת הקמת מכוני טיהור אנחנו מסיימים את הפזה הראשונה של הקמת המכונים והפזה הבאה שתהיה בשנת 2008 ואילך היא בעצם שדרוג והרחבה של מכוני טיהור.

סטס מיסז'ניקוב: אני רואה שיש קיצוץ דרמטי של יותר מ-50 אחוזים בתקציב משרדך.

עמי צדוק: זה עובר לרשות המים.

סטס מיסז'ניקוב: שלושה מיליארד?

קריאה: שלושה מיליון.

סטס מיסז'ניקוב: היה תקציב לשנת 2007 – 197 מיליון ועכשיו זה 87 מיליון.

סטס מיסז'ניקוב: זה קיצוץ דרמטי של יותר מ-60 אחוזים.

קריאה: נציבות המים עברה לרשות המים וזה מה שאתה רואה כאן.

סטס מיסז'ניקוב: הדלתא הזאת של 80 מיליון שקלים עברה?

קריאה: היו גם קיצוצים בשנה שעברה, אבל עיקר הסכום עבר.

חיים אורון: אנחנו הצבענו על זה בו הקודמת, על הקמת רשות המים.

בנימין בן-אליעזר: אגב, במהלך השנים הבאות כל תשתיות המים שנמצאות במשרדי הממשלה, כולן הולכות לעבור תחת הכיפה של רשות המים והוא הולך לאגם בתוכו את כל מה שיש במשרד הפנים ומה שיש במשרדים אחרים.

ראובן ריבלין: הצעת התקציב לא מתייחסת לפיתוח.

ראובן ריבלין: מדובר ב-86 מיליון שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: זה המטה.

ראובן ריבלין: איפה תקציב הפעולות?

ראובן ריבלין: כל תשתיות ישראל, פרט לתשתיות הייעודיות בכל משרה ומשרד.

ראובן ריבלין: איפה זה נמצא בתקציב?

בנימין בן-אליעזר: זה בנתיבי גז.

סטס מיסז'ניקוב: התשובה ברורה.

סטס מיסז'ניקוב: זה נמצא בחברת חשמל, במקורות, ברשות הגז, ברשות הביוב וכך הלאה.

ראובן ריבלין: פה זה רק רגולציה.

סטס מיסז'ניקוב: נכון.

ראובן ריבלין: נושא רעידות האדמה הוא דבר שמתחיל להיות יותר ויותר מדאיג מבחינת הציבור.

ראובן ריבלין: אתה אומר שביום למחרת הרי יתחילו לברר ולשאול מה עשינו, מה ידענו, מה לא הכנו ואנחנו לא יכולים לדבר בכל בית ובית בו נמצאות משפחות מישראל ושהבתים לא ניבנו לפי התקן שיכול לעמוד ברעידת אדמה של למעלה מ-6 בסולם אבל לגבי מוסדות הציבור, בתי הספר, זה דבר שהממשלה חייבת לטפל בו.

ראובן ריבלין: אני יודע שמבקר המדינה דיבר על כך בתחילת שנות ה-2000 או בסוף שנות ה-90.

ראובן ריבלין: הדברים האלה הם דברים שאנחנו מחויבים לתת את דעתנו.

ראובן ריבלין: אלה דברים שאנחנו מחויבים לתת את התשובה ומיד ואני לא מבין מדוע אנחנו לא פועלים גם כממשלה וגם ככנסת, כל ממשלות ישראל.

ראובן ריבלין: כל אחד אומר שהוא ידאג לרעידת האדמה מיד כשהוא יתפנה, אבל עוברת שנה ועוברת עוד שנה ועוד שנה, ולא נעשה דבר.

ראובן ריבלין: האמת היא שאפילו שאנחנו שרים ותיקים, אנחנו לא יכולים לחזות מתי תהיה הרעידה ואחרי המבול לא הומצא בליכוד אלא את זה אמר עוד מי שאמר.

ראובן ריבלין: אני שואל אותך לא כשר התשתיות אלא כאחד המנהיגים בישראל.

ראובן ריבלין: הרי יום אחד חלילה יכול לקרות דבר, אנחנו יודעים את כל הסכנות, אז פעמים אומרים שהתוצאה והצפייה היא כזאת שכדאי לקחת את הסיכון אבל פה לא צריך לקחת סיכון מחושב לגבי בתי ספר שלא עומדים בתקן.

ראובן ריבלין: זה דבר שצריך לעשות.

בנימין בן-אליעזר: התשובה היא חד משמעית.

בנימין בן-אליעזר: בשנים האחרונות יותר מניסיון אחד – ואם אתה קצת מכיר אותי, אתה יודע איך אני מוביל נושאים – נעשה.

בנימין בן-אליעזר: אני מקווה שמה שקרה בחודש האחרון, אולי זה משמים, שארבעת רעידות האדמה יביאו לכך שהממשלה תצטרך לרעוד אם היא לא תאשר את התקציב ביום ראשון הקרוב.

בנימין בן-אליעזר: אני מתחייב אחרי הדבר הזה לעדכן מיד את .

ראובן ריבלין: לפחות את מוסדות הציבור או לפחות את בתי הספר.

בנימין בן-אליעזר: אני מבקש סליחה, אני חייב ללכת לו.

בנימין בן-אליעזר: המנכ"ל נשאר כאן.

אבישי ברוורמן: בשנת 1993 התבקשתי על ידי סגן נשיא הבנק העולמי ויצחק רבין להוביל את נושא המים לפני אוסלו.

אבישי ברוורמן: הדוח שהגשנו היה מאוד מאוד ברור, שהמשבר ממערב לירדן, כאשר סך הכל יש לנו 2 מיליארד קוב והביקוש ב-2040 יהיה 4 מיליארד קוב, החוסר הזה דורש התחלת התפלה ב-2000.

אבישי ברוורמן: לכן אני קודם כל מקדם בברכה את מה שקורה כרגע במשרד התשתיות שמתחילים להזיז גם באמצעות פרוייקטים חיצונים וגם פנימיים, גם את נושא ההתפלה.

אבישי ברוורמן: לגבי טיהור השפכים.

אבישי ברוורמן: כל טיהור השפכים, טיהור הקולחין, זה מאגר אדיר שיכול לשמש גם לחקלאות בנגב.

אבישי ברוורמן: אני רואה פה את ידידי הצעיר אורי שני.

אבישי ברוורמן: כאשר הגעתי לדרום, הוא היה עוד למטה ועכשיו הוא המנהל, וצמח הוותיק, יש לך צוות נפלא.

אבישי ברוורמן: אני חושב שמדינת ישראל צריכה להקצות על פני השנים הבאות הרבה יותר משאבים מפני שהנושאים האלה לא רק שהם יצילו אותנו מבפנים אלא הם גם יביאו לנו תשואה מבחוץ.

אבישי ברוורמן: יישר כוח.

אורית נוקד: לגבי המכון לחקר הימים והאגמים.

אורית נוקד: מה קורה אתו?

בנימין בן-אליעזר: המכון לחקר הימים והאגמים, שלושת המכונים הם תחת קורת גג אחת ומי שיעבוד בראשם הוא בני בגין שעכשיו הוא הממונה.

ראובן ריבלין: היא הוועדה היחידה שדאגה להם.

בנימין בן-אליעזר: אנחנו מעבירים את המכון למשרד החקלאות.

אורית נוקד: עם התקציבים?

בנימין בן-אליעזר: עם התקציבים שהיו לי ב-2007 ועם התקציבים שיהיו להם ב-2008.

אורית נוקד: נציג האוצר יכול לתת לי תשובה לגבי התקציבים של המכון לחקר החקלאות הימית באילת?

קריאה: הבסיס עובר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מטפלים בביוב בישראל, אבל הביוב באיו"ש חודר לאקוויפר של מרכז הארץ ומזהם.

ניסן סלומינסקי: אני יודע שמהכפרים הערביים שנמצאים ביהודה ושומרון, בחלק המזרחי של מדינת ישראל, שם אין לנו שליטה ומשם חודר זיהום אדיר לאקוויפר.

ניסן סלומינסקי: איך אנחנו יכולים לטפל בזה?

ניסן סלומינסקי: שאלה שנייה לגבי הקרינה של המתח הגבוה של חברת חשמל.

ניסן סלומינסקי: אני יודע שיש שכונות שלמות שנמצאות ליד מתח גבוה ויש קרינה גבוהה מאוד של המתח הגבוה.

ניסן סלומינסקי: שמעתי לאחרונה, פנו אלי תושבים, שגם קווים שחברת החשמל עשתה בשכונות של רבי קומות, קווים שנכנסים מתחת לבתים והם לא מבודדים מספיק וגורמים לקרינה פי כמה יותר בתוך הבתים, לפחות בדירות שנמצאות בקומה הראשונה.

יעקב צמח: לגבי הביוב וזיהום.

יעקב צמח: מה שזורם בתחומי ישראל, מה שבסופו של דבר מגיע, נתפס במתקנים בתוך ישראל וכל הכספים, גם ההון בהשקעה וגם ההוצאות השוטפות, מקוזזות מהכספים שמועברים מאוצר המדינה לפלשתינאים.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

יעקב צמח: לפי ההסכמים עם הפלשתינאים הם מטפלים בביוב של עצמם.

יעקב צמח: מאחר שהם לא עושים את זה ומה שהמדינות התורמות עושות מעט ומאוחר מדיי, בחלקן גוררות רגליים מסיבות כאלה ואחרות, אנחנו מטפלים במה שמגיע לתחומי ישראל.

יעקב צמח: מה שמגיע לתחומי ישראל, מוקם מתקן בשוקת עבור ביוב חברון, ביוב ג'נין מטופל בגלבוע.

ראובן ריבלין: האם לגבי ביוב חברון זה משולם על ידי הרשות הפלשתינאית?

יעקב צמח: הכל.

יעקב צמח: עד השקל האחרון.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על המים שחודרים לאקוויפר נניח מכמה כפרים.

יחזקאל קוגלר: נכון להיום יש עבודה של ה-AED של טיפול במתקנים ברשות ואנחנו עובדים ביחד.

יחזקאל קוגלר: לגבי הקרינה.

יחזקאל קוגלר: קודם כל, צריך להבין שבהרבה מקומות מסתבר שקודם הוקמו קווי חשמל במקומות לא מאוכלסים אבל עם הזמן האוכלוסייה הלכה והתקרבה לקווים.

ניסן סלומינסקי: עם היתרים של המדינה.

יחזקאל קוגלר: בכל זאת אנחנו לא מתעלמים מזה.

יחזקאל קוגלר: יש תקציב שעומד לרשותה של חברת החשמל, הכל צריך להיות מוכר כמובן בתעריף לחברת החשמל, לטיפול בתופעות הללו אבל כנראה שהוא לא מספיק.

יחזקאל קוגלר: לאחרונה בדיונים שקיימנו יחד עם רשות החשמל כנראה שיינתן אישור נוסף לתקציב נוסף למקומות הכי בעייתיים.

יחזקאל קוגלר: להטמין קו, אגב, זאת עלות מאוד יקרה, פי 10 מהעתקה של קו.

יחזקאל קוגלר: מיפינו את המקומות הכי בעייתיים שבמסגרת של אותו תקציב נוכל לטפל בהם.

יחזקאל קוגלר: סוגיה אחרת זה מה שנקרא הקרינה המייננת.

יחזקאל קוגלר: יש באמת חוק שעבר בנושא ויש תקנות שיוצאות במשך השנה הזאת מהמשרד להגנת הסביבה שיקבעו בדיוק איזה רמות מותר שיהיו בקרבת מקומות מאוכלסים לפי קטיגוריות שונות – תעשייה, מגורים וכולי.

ניסן סלומינסקי: האחריות היא על חברת חשמל לטפל בזה.

יחזקאל קוגלר: בעיקרון, כן.

אורן הרמבם: בנושא המים.

אורן הרמבם: יש החלטת ממשלה לקצץ למעלה מ-400 מיליון שקלים משנת 2007-2008 בתקציב התמיכות.

אורן הרמבם: המשמעות של הקיצוץ הגדול הזה כבר תורגמה על ידי רשות המים בהצעה להעלות תעריפים למגזרים השונים כמו מגזר ביתי, מגזר תעשייתי והמגזר המסחרי.

אורן הרמבם: למגזר התעשייתי מדובר בהעלאת תעריפים של כ-20 אחוזים שזה חצי שקל לקוב וזה מצטרף לעלייה של כ-60 אחוזים מאז תחילת 2002.

אורן הרמבם: רק כדי לסבר את האוזן, מדובר בסביבות 50-60 מיליון שקלים בשנה לתעשיינים.

אורן הרמבם: חשוב להביא את הסוגיה הזאת למודעות של חברי הכנסת.

אורן הרמבם: כמובן שאנחנו מתנגדים לקיצוץ כל כך משמעותי בתקציב המים.

אורן הרמבם: דרך אגב, זה ישפיע לא רק על התעשייה אלא גם על המגזר הביתי ולא שמעתי איזה שהם קולות זעקה מהכיוון של הארגונים שאמורים לייצג את הצרכנים הביתיים.

אורן הרמבם: המשמעות של הקיצוץ הזה תהיה פגיעה מאוד קשה במגזר התעשייתי.

יחזקאל קוגלר: יש הליך שימוע בנושא הזה.

אורי שני: רשות המים קיבלה בירושה מערכת של מחירים שנולדו בכל מיני צורות.

אורי שני: אנחנו במהות עובדים עכשיו על מודל עם האקדמיה ועם כל מי שמומחה ברגולציה בארץ כדי לקבוע תעריפים לכל המגזרים ולכל האזורים.

אורי שני: יש פה שאלות מאוד מאוד כבדות.

אורי שני: כרגע את העלייה שנכפתה עלינו כתוצאה מהדבר הזה, אנחנו פחות או יותר היה לנו פלט.

אורי שני: זאת אומרת, כל אחד קיבל פחות או יותר את אותו יחס לא באחוזים.

אורן הרמבם: צריך לטפל בשורש הבעיה ושורש הבעיה היא ההחלטה לקצץ.

אורי שני: אני מסכים, אבל זה דבר שכדי לעשות אותו נכון, סבתא שלי הייתה אומרת שההולך לאיטו מגיע בעתו.

אורי שני: צריך לעשות את זה כמו שצריך ונכון, ואת זה אנחנו עושים.

סטס מיסז'ניקוב: רבותיי, תודה רבה.