ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 328, 2007-12-04 11:30

יצחק גלנטי: צהריים טובים.

יצחק גלנטי: רבותי, זמננו קצר והמלאכה מרובה.

יצחק גלנטי: אני מודיע לכם למפרע, שב-12:30 מסתיימת הישיבה.

יצחק גלנטי: צר לי שנאלצתי לנעול את הישיבה הקודמת בטרם הסתיימה.

יצחק גלנטי: הייתי מבקש מהמשתתפים להיות ענייניים, להקשיב האחד לדברי השני, כי שוב ניכנס לבליל של דיבור ואף אחד לא יבין את דברי רעהו.

יצחק גלנטי: לכן, מחובתנו להיות ענייניים ויעילים.

יצחק גלנטי: אני חייב לציין שעל פי הדוח של המל"מ, המצב של אספקת אביזרי שיקום לנכים הוא בכי רע בלשון המעטה.

יצחק גלנטי: בראשית חודש אוקטובר 2007 המתינו 1321 נכים לאביזרי שיקום.

יצחק גלנטי: המתנה שגורמת סבל רב, המתנה שגורמת בין היתר להסתגרותם של נכים בבתיהם או במקומות שבהם הם נמצאים עקב חוסר יכולת לבצע פעולות בסיסיות.

יצחק גלנטי: הדבר ידוע, ומה לעשות?

יצחק גלנטי: הוא נובע ביסודו מכך שהאוצר אינו מתקצב נכונה את כל הנושא של אביזרי שיקום לנכים.

יצחק גלנטי: נגרם סבל רב, ומעבר לכך, אנחנו יודעים שישנם גם תהליכים שמגבירים ומאיצים את המציאות המרה הזאת.

יצחק גלנטי: בין היתר זה נושא של הזדקנות האוכלוסייה, התרחבות התחלואה במחלות שונות הגורמות לצורך באביזרי טיפול כמו סוכרת.

יצחק גלנטי: עליה במודעות של ציבור הנכים בקיום אביזרים חדשים ומשוכללים, שיפורים טכנולוגיים שמתחייבים.

יצחק גלנטי: כניסת יצרנים ומשווקים חדשים לשוק האביזרים, קביעה של הנכים המטופלים על ידי משרד הבריאות להשוות להם לאלה של נכים אחרים, למשל נכי צה"ל ונכי תאונות דרכים.

יהודה דורון: גם תאונות עבודה.

יצחק גלנטי: נכון.

יצחק גלנטי: מה לעשות, מרובים הם צרכי עם ישראל והיד כנראה איננה משגת.

יצחק גלנטי: אין לנו הרבה יכולת תמרון בנושא זה מעבר לצלצול בפעמונים, הרמת קול זעקה, שישמע קולנו ברמה ולחפש דרכים על מנת לשפר את המצב.

יצחק גלנטי: יכולה להיות לנו פניה ישירה בנושא זה לאוצר, ולדרוש ממנו שיתקיים איזה שהוא מנגנון אוטומטי, שלא יהיה צורך בכל פעם לדון מחדש בנושא כאוב זה.

יצחק גלנטי: יש להגיע למציאת נוסחה מוסכמת על כולנו בצורה כזאת שאכן נקטין בהדרגה את הפגיעה הקיימת כיום בציבור הנכים.

יצחק גלנטי: זו הקדמה, ואשמח אם תתייחסו לנושא אבל אנא, לא להתפרץ.

יצחק גלנטי: בסך הכל כולנו פה מעוניינים ורוצים לשפר את המצב

אברהם רביץ: אני רוצה להציע הצעה לסדר הדיון החשוב הזה.

אברהם רביץ: זה נושא חשוב מאוד ויש לי הצעת ייעול, זאת הפעם, אנחנו לא עושים את זה בדרך כלל, אדוני היו"ר.

אברהם רביץ: משרד הבריאות הגיש פניה למשרד האוצר על סך של 32 מיליון שקל, שעל ידי זה טוען המשרד שיוכל להגיע למצב האופטימאלי, נכון להיום.

אברהם רביץ: בגלל קוצר הזמן, אנחנו לא הולכים לדון כאן בסדר העדיפות של ה-32 מיליון שקל, איך זה יתחלק ומה אפשר לצמצם וכולי, אין לנו את הזמן לכך עכשיו.

אברהם רביץ: הייתי רוצה להתגרות בחברי האוצר ולומר להם: אתם עושים שיעורי בית, חזקה עליכם שאתם יודעים במה המדובר.

אברהם רביץ: הייתם במגעים עם שר הבריאות, הוא דורש 32 מיליון שקל.

אברהם רביץ: אתם רוצים לתת את זה?

אברהם רביץ: טוב.

אברהם רביץ: אם אתם לא רוצים לתת את הסכום הזה, אתם רוצים לתת פחות - -

יצחק גלנטי: אתה אומר:

יצחק גלנטי: בואו נראה על מה אתם רוצים - -

אברהם רביץ: או שנלחץ עליכם שאכן תתנו את כל הסכום, אבל נגיד שתבואו ותאמרו: זה התקציב, ובעצם אין לנו על מה לדבר.

אברהם רביץ: אז צריך להתחיל מלחמה ובשביל זה אנחנו צריכים קצת יותר מחצי שעה, אתה יודע...

יצחק גלנטי: אם הדיון לא יסתיים, אז נמשיך בפעם אחרת.

אברהם רביץ: הייתי רוצה שהאוצר יגיד, לאחר שהוא קרא את הנייר, לכמה הוא מוכן לצעוד לקראת שיפור המצב הזה.

אברהם רביץ: דרך אגב, ישנו מנגנון קבוע בסל הבריאות.

אברהם רביץ: יש מנגנון של 2% לשנה לטכנולוגיה.

אברהם רביץ: אני לא יודע אם זה כולל גם את הדברים האלה, אבל אני אומר שכשדוגמה לכך, בסל הבריאות יש כבר דבר של 2% ואני לא יודע אם מקיימים אותו.

אברהם רביץ: זו לא המצאת הגלגל.

אברהם רביץ: לכן, אני ברשותך, מציע שאדוני יגיד שמשרד האוצר יגיד אם כן או לא, נדמה לי שזה לא כולל את האביזרים האלה.

יצחק גלנטי: אשמח מאוד אם נציג האוצר יאמר את דברו.

אנואר חילף: אני אתייחס לשני הנושאים: לגבי המנגנון האוטומטי, רוב השירותים שניתנים על ידי משרד הבריאות מקודמים לפי מנגנון של תוספות ריאליות ואין שם קידום אוטומטי.

אנואר חילף: למה זה נעשה?

אנואר חילף: כי אנחנו חושבים שהדבר הזה נותן לנו יותר גמישות בלנייד תקציבים מתחום לתחום, ויש בדבר יתרון כמו שיש יתרון בקידום האוטומטי.

אנואר חילף: הדבר הזה אינו נותן פתרון אבל למרות זאת, ניתנו תוספות למכון.

אנואר חילף: מספיק או לא, אפשר לתמיד להתווכח.

יצחק גלנטי: אדוני, נציג האוצר, אני מבקש.

יצחק גלנטי: יש לפנינו 1321 נכים שאין ביכולתם לנוע.

אנואר חילף: לכן אפרט מה יינתן.

יצחק גלנטי: ההיסטוריה מאוד חשובה - -

סופה לנדבר: זה חשוב לדעת, מפני שבמשך כמה חודשים נלחמתי כד להעביר את הכספים למכון "לואיס" והם לא נתנו על מגש של כסף.

סופה לנדבר: אחרי המלחמה עם כל הנכים, שהם נציגים בוועדה הזאת ובוועדת הכספים ובוועדה לפניות הציבור, איחדנו את הכוחות והצלחנו להעביר לשם כספים.

סופה לנדבר: אני רוצה לדעת איך העבירו את הכספים, מתי, מה הסכום וכולי.

יצחק גלנטי: חברת הכנסת לנדבר, האם הגעתם בכל הדיונים האלה לסכום מוסכם?

סופה לנדבר: נכון.

סופה לנדבר: אז היה צריך להעביר 9 מיליון.

אנואר חילף: הועבר מזה 3 מיליון שקל ו-6 יועברו במסגרת סוף השנה.

סופה לנדבר: למה זה במסגרת סוף השנה?

יצחק גלנטי: אני מבקש לאנואר לסיים את דבריו.

יצחק גלנטי: בבקשה.

אנואר חילף: בנוסף, ניתנה גם תוספת של 3.5 מליון שקל לתקציב 2008.

יצחק גלנטי: בנוסף ל-9 מיליון או רק ה-3 מיליון?

אנואר חילף: 9 מיליון זה בתקציב, זה לא לבסיס.

אנואר חילף: אבל בסיס התקציב של מכון "לואיס" יגדל ב-3.5 מיליון שקלים.

אנואר חילף: בנוסף, ניתנו תוספות תקציביות לתוספת השלישית, שהיא באחריות משרד הבריאות, שבין היתר קיים שם גם התקציב של מכון "לואיס", ואם משרד הבריאות ירצה להקצות מתוך הכסף הזה עוד כסף למכון "לואיס", הוא יכול.

אנואר חילף: גם בשנה שעברה, 2007, 2006 - -

יצחק גלנטי: סליחה שאני קוטע אותך מר אנואר.

יצחק גלנטי: פה מדובר על 9 מיליון שקלים, שמתוכם הועברו נכון לרגע זה 3 מיליון שקלים.

אברהם רביץ: הוא מבטיח את ה-6 עד סוף השנה.

יצחק גלנטי: אני מדבר אתך כרגע על 1321 נכים שצריך למצוא להם פתרון.

אנואר חילף: ראיתי שהיה חיסרון תקציבי, שב-30 לאוגוסט הפסיקו לתת שירות, אבל אני לא יודע כמה צריך באמת.

אנואר חילף: אני אומר שמעבירים 6 מיליון שקלים.

אנואר חילף: לא כתבו בנייר הזה שצריכים להעביר השנה 3,4 או 20 מיליון.

אנואר חילף: אני אומר מה אנחנו הולכים להעביר ואני מקווה שזה פותר את הבעיה.

רן כהן: היו"ר אומר בצדק, 1321 נכים - -

אברהם רביץ: הוא אומר 6 בכספי סוף שנה.

אברהם רביץ: אני יודע מה זה וגם אתה יודע.

יצחק גלנטי: לסוף שנה זאת.

יצחק גלנטי: הבעיה עכשיו היא האם ה-6 מיליון שקלים האלה פותרים את הבעיה של אותם 1321 נכים?

קריאות: לא, לא.

אברהם רביץ: זה לא מתחיל.

אברהם רביץ: בשביל לפתור צריכים 32 מיליון.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לשאול את האוצר כמה היום נמצאים בלי טיפול?

סופה לנדבר: 1321.

סופה לנדבר: כמה כסף זה שווה?

חיים רייזלר: אני יו"ר עמותת קר"ן, שנלחם 4 שנים על כל הנושא הזה.

חיים רייזלר: מכירה אותי חברת הכנסת סופה לנדבר ורן כהן וגם חבר הכנסת רביץ.

חיים רייזלר: תראה, נזרקים פה מספרים שחלקם נכונים וחלקם לא נכונים, ואני מצטער, יש לי מסמך של רות אלבק.

חיים רייזלר: לאמתו של דבר, מכון "לואיס", בישיבה המדוברת הזאת בוועדת הכספים, היה מדובר שנקבל בהתחלה 13 מיליון שקל וירד ל-9 כתוצאה מתרגיל של האוצר, אני לא יודע איך הוא עשה את זה, כי בזמנו ג'ומס הוסיף לנו 4 מיליון ובסוף זה 9 מיליון.

חיים רייזלר: מכון "לואיס" קיבל 4.5 מיליון שקל ולא 6 מיליון.

חיים רייזלר: מי שאומר דבר אחר זה לא אמת.

חיים רייזלר: מונח פה מכתב של משרד הבריאות.

חיים רייזלר: על חשבון זה קיבלו כיסאות גלגלים ב-2 מיליון שקל.

חיים רייזלר: כלומר כרגע, להחלטה של חברת הכנסת סופה לנדבר בזמנו, חסר לנו עדין 2.5 מיליון - -

יצחק גלנטי: למה 2.5? 4.5 קיבלתם - -

חיים רייזלר: נכון, אבל לקחו 2 מיליון מאתנו לכיסאות הגלגלים.

חיים רייזלר: יש פה שתי אפשרויות.

חיים רייזלר: עשו תרגיל פה.

חיים רייזלר: אם אתה מדבר על מכון "לואיס", הוא קיבל 4.5 וחסר 4.5.

חיים רייזלר: מאחר ואני מקושר עם פרופסור שני, שלא צריך להגיד לכם מיהו, הוא אמר לי שהסכום השנתי שהם מקבלים שלא עונה על הצרכים זה 32 מיליון, כמו שנאמר קודם.

חיים רייזלר: הסכום האמיתי צריך להיות 38 מיליון.

חיים רייזלר: זאת אומרת שהשנה צריכים לגמור אותה עם 38 מיליון שקל ולא כל תקציב אחר.

חיים רייזלר: הוא אומר פה שעם שדרוג זה צריך להיות 42 מיליון , שדרוג שכבר הוסכם עליו.

חיים רייזלר: הוא אמר שהוא מקווה שבשנה הבאה, עוד לא אושר כלום, שהוא יקבל 40 מיליון.

חיים רייזלר: למה נוצרו כל התורים האלה, ואני רוצה להודיע לך ש-1321 איש כבר לא מחכים.

חיים רייזלר: אני גם אומר את האמת, כי ברגע שחתמו את ההסכם והוא מונח פה, אצלי ביד, הסכם שחתמו עם מכון "לואיס", הוא הוסיף להם תקציב.

יצחק גלנטי: אז כמה נכים יש לנו עדין שזקוקים לקבל אביזרי שיקום?

חיים רייזלר: יושבת פה גברת נעמי רוטשילד, ואחרי שהיא תגיד את המספר יש לי עוד הרבה מה לומר.

נעמי רוטשילד: אני רוצה להבהיר כמה נקודות:

נעמי רוטשילד: אכן חיכו 1300 מקרים כי לא היה הסכם חתום עם משרד הבריאות.

נעמי רוטשילד: ההסכם נחתם שוב באמצע אוקטובר 2007 עד 31 באוגוסט 2008.

נעמי רוטשילד: למה רק עד אז?

נעמי רוטשילד: כי משרד הבריאות צריך לצאת מכרז לספק שייתן שירות לנושא הזה, כי אנחנו כרגע נותנים את השירות הזה לפי פטור ממכרז.

נעמי רוטשילד: קיבלנו את ההסכם הזה חתום על 24 מיליון שקלים, שלמעשה אמורים היו להספיק ל-8 חודשים של שנת 2008.

נעמי רוטשילד: אבל הפעילות שלנו, שפסקה באוגוסט, בעצם התחילה שוב עבור ספטמבר, אוקטובר, נובמבר ודצמבר, נוגסת מה-24 מליון כל חודש עבור 2007, מה שמשאיר אותנו אולי עם 10 עד 11 מיליון להתחיל את שנת 2008.

נעמי רוטשילד: נגמור את זה תוך זמן קצר ביותר.

יצחק גלנטי: אני מבקש לדעת כעת כמה נכים עדין עומדים במצב שהם זקוקים לקבל ציוד שלא מצוי בידיכם?

נעמי רוטשילד: כרגע לא ממתינים נכים מכיוון שיש תקציב אבל זה על חשבון 2008.

יצחק גלנטי: זאת אומרת, גם אם הכסף נלקח על חשבון 2008, כעת אין נכים ממתינים.

נעמי רוטשילד: מי שממתין זה אנשים שנעשה בירור רפואי לגבי ההזמנה שלהם, אבל לא מסיבה תקציבית כל שהיא.

נעמי רוטשילד: קורה שאנשים ממתינים, בהחלט כן, מכיוון שכשזה מגיע אלינו למכון שנועד מלכתחילה לעשות בקרה, הנהלת מכון "לואיס" עושה בקרה על ההזמנות שמגיעות.

נעמי רוטשילד: אז לפעמים בודקים את מהות ההזמנה, אבל הסיבה היא לא תקציבית.

יצחק גלנטי: אני שמח לשמוע שלא כצעקתה.

יצחק גלנטי: אני מדבר כעת מבחינה עובדתית.

יצחק גלנטי: נכון להיום אין מי שממתין לקבל אביזרים.

יצחק גלנטי: אני לא מדבר כרגע האם זה שייך לתקציב 2007 או 2008.

יצחק גלנטי: יכול להיות שנעמוד בשנת 2008 בחסר ואני לא יודע מה גודל החסר - -

יהודה דורון: אני מארגון הגג של ארגוני הנכים, אני חבר הנהלה ויו"ר ארגון נכי הפוליו.

יהודה דורון: יש פה שני דברים שכרגע עשינו ערבוביה ביניהם.

יהודה דורון: יש את הענין של הפרוטזות, שכרגע זה מה שדיברתם עליו ויש את הענין השני שזה הציוד שהנכים זקוקים לו וזה ציוד כמו כסאות גלגלים ממונעים ורגילים, ופה יש ציבור גדול של נכים שלא מקבל ולא יקבל גם.

יצחק גלנטי: סליחה, האם אתה מדבר על השדרוג?

יהודה דורון: לא.

יהודה דורון: אני מדבר על זה שיש הרבה נכים שממתינים בתור וזה לוקח זמן רב ולא מקבלים כי אין תקציבים לנושא של ציוד, כסאות גלגלים ומיטות שהנכה זקוק להם.

יהודה דורון: אני רוצה להדגיש דבר חשוב: הענין של התקצוב של משרד האוצר למשרד הבריאות מופיע בהסכם ועדת השישה.

יהודה דורון: דיברתי על זה בדיון הקודם.

יהודה דורון: חשבתי שהיום משרד הבריאות יבוא עם החוק שנקבע בוועדת השישה, מה נותנים ואיך נותנים, איך נותנים למשרד הבריאות את הכסף.

יהודה דורון: היה שם ענין שכל פעם שהיה חסר כסף למשרד הבריאות, משרד האוצר היה בודק את זה ומזרים כסף כל רבעון.

יהודה דורון: אני לא שומע פה אף אחד ממשרד הבריאות שמדבר על הנהלים שהיו צריכים להישאר.

יהודה דורון: נעשו שינויים שפגעו בנכים.

יהודה דורון: גובים מהם תשלום יותר גבוה, ולא הביאו את זה לדיון פה ולכן היה אסור לעשות את המעשה הזה.

יהודה דורון: עשו שינויים כבירים במשרד הבריאות מבלי להביא את זה להתייעצות, בניגוד לתקנות שנקבעו על ידי ראש הממשלה מנחם בגין בוועדת השישה.

יהודה דורון: הייתי שותף לזה ולכן אני אומר, הרבה לא מכירים את זה.

יצחק גלנטי: אני מקווה שלא נגיע לתקופת הפלמ"ח.

רן כהן: אם בגין עשה משהו טוב, בא נשאיר אותו.

יהודה דורון: מה שחשוב לי לומר הוא שהגשתי תביעה עם אחד הנכים לבג"ץ בנושא וועדת השישה והוא קיבל את כל הכסף שהיה מגיע לו על ידי בג"ץ.

יהודה דורון: כי ועדת השישה קבעה נורמות ואת הנורמות האלה צריכים ליישם.

יהודה דורון: אם מישהו רוצה לשנות, וזה קשור אליך כבודו, כי אנחנו אומרים שכל נושא שרוצים לשנות, חייבים להביא אותו לכאן וזה כתוב בתקנות.

יהודה דורון: אז איך משנים בלי להביא את זה אליכם?

יהודה דורון: אני רוצה לדבר על משהו מאוד חשוב: - -

יצחק גלנטי: אני מבקש ממך לומר זאת בקיצור כי יש עוד כאלה שרוצים לדבר.

יהודה דורון: אגיד בקיצור: ממתינים היום רבים מבין הנכים שפגועים בידיים או ביד, כל האנשים המבוגרים שמקבלים CVA, ואומרים להם: לא תקבלו כיסא גלגלים ממונע.

יהודה דורון: תביא כושי שידחוף אותך 24 שעות.

יהודה דורון: יש נכים עם שתי ידיים פגועות, שאמנם הולכים מספר צעדים אבל אם הוא נופל, הוא לא יכול לשמור עם הידיים שאין לו על עצמו.

יהודה דורון: יש אדם שנהרג, משה גלילי, שנפל ומת.

יהודה דורון: צריך לתת לכולם כסאות.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: מר רייזלר, אנא סיים את דבריך בקיצור.

חיים רייזלר: מאחר ומצוקת התקציב כל כך קשה, אנחנו בזמנו קיבלנו בהסכם כתוב או לא כתוב עם משרד הבראות, דרך בג"ץ, שזמן ההמתנה יהיה 14 יום.

חיים רייזלר: כתוצאה מהתהליכים האלה אין דבר כזה, לא עומדים בדבר הזה, ולא מכון "לואיס" אשם אלא אך ורק משרד הבריאות.

חיים רייזלר: יש דבר מובנה, לדוגמה, נכה צה"ל, אין בעיה של תקציב, נכי תאונות דרכים, אין בעיה.

חיים רייזלר: נכים כלליים – יש בעיה של תקציב.

חיים רייזלר: אני מבקש שהוועדה הזאת תצא בקריאה לתת לפי צורך ולא לפי תקציב.

חיים רייזלר: אם קוטעים לאדם את הרגל, מה תיתן לו? רגל.

חיים רייזלר: אז תן לו מה שמגיע לו ואני לא מדבר על שדרוג כרגע.

יצחק גלנטי: ברורה לי הנקודה.

יצחק גלנטי: אני שואל שאלה, אמרת בדבריך שזמן ההמתנה הוא 14 יום.

יצחק גלנטי: מה המשמעות?

יצחק גלנטי: תתמקד בנושא הזה.

חיים רייזלר: 14 יום זה זמן שהנכה מקבל מכתב עם רצפט לקבל פרוטזה, עד שמכון "לואיס" מאשר לו את העבודה.

חיים רייזלר: הוא לא יכול לאשר לו את העבודה אם אין לו מספיק תקציב.

חיים רייזלר: כתוצאה מההליכים האלה נוצרים זמנים שעוברים את ה-14 יום.

חיים רייזלר: אני לא צריך לספר לך איך בשאר הסקטורים זה קיים.

יצחק גלנטי: בסדר, אז העיכוב מעבר ל-14 יום נובע גם הוא ממחסור תקציבי.

יצחק גלנטי: הנקודה ברורה.

נסים מורביה: אני ממטה מאבק הנכים.

נסים מורביה: אני רוצה להביא נקודה בתוך משרד הבריאות, שאולי לא ברורה להרבה אנשים.

נסים מורביה: הגברת רומם טענה שלמשרד הבריאות אין בעיה של תקציבים.

נסים מורביה: יושבת פה הגברת דלית רומם שהיא רכזת אביזרי שיקום במשרד הבריאות, והיא זו שמספרת שעובדים לפי רבעונים ואם נגמר הכסף, צריך לחכות עד מרץ, כך היא טוענת עכשיו, על מנת להמשיך לספק אביזרי שיקום, ואני מדבר על כסאות גלגלים ועוד כהנה וכהנה.

רן כהן: אז מה עושה הנכה?

רן כהן: הוא שוכב במיטה ומחכה?

נסים מורבייה: אני מדבר כרגע על ייתר האביזרים.

נסים מורבייה: שמשרד הבריאות יעשו סדר עם עצמם ושיבואו לישיבה תמימי דעים על מנת שלא תהיה לנו פה בעיה.

נסים מורבייה: יש בעיה עם הנושא הזה.

יצחק גלנטי: אבקש את תגובת משרד הבריאות.

דלית רומם: אתחיל מדבריו של מר דורון בקשר לאנשים שלא מקבלים אביזרים בגלל שהם נחשבים לנכים שאינם פגועים ב-4 גפיים.

דלית רומם: בישיבה הקודמת ציינו שקמה ועדה והגישה המלצות לשינויים בנוהל הקיים, וכמובן שהוא יהיה תקציב בסופו של דבר, וזה הוגש למשרד הבריאות שהגיש את זה לאוצר.

דלית רומם: בוודאי שזה נושא תקציבי כי אנחנו עובדים על פי תקציב ואנחנו מוגבלים תקציבית.

דלית רומם: התקציב שיהיה לנו בשנת 2008, אני לא רואה שנצליח לעשות שינוי טכנולוגי, לשדרג את הטכנולוגיה.

יצחק גלנטי: רק הנושא של השדרוג הוא העיכוב היחיד?

יצחק גלנטי: האם כל ייתר הבעיות נפתרות?

דלית רומם: ודאי שלא.

יצחק גלנטי: אני מבקש לדעת ממשרד הבריאות, שהוא אמון על בריאות הציבור במדינת ישראל, איך הוא מציע לפתור את הבעיות האלה.

יצחק גלנטי: יש ציבור של נכים שצריך לפתור לו את הבעיה.

יצחק גלנטי: ברור שאדם בריא לא חש את זה.

יצחק גלנטי: איך אומרים?

יצחק גלנטי: השבע לעולם לא מרגיש את הרעב.

יצחק גלנטי: משרד הבריאות אמור לפתור את הבעיות האלה.

יצחק גלנטי: אני מבקש לשמוע איך משרד הבריאות, עם התקציב שיש לו ושאין לו, אולי משרד הבריאות צריך ללחוץ על האוצר ואולי באמצעים אחרים, אבל הוא צריך למצוא פתרון לבעיה הזאת.

יצחק גלנטי: אני רוצה לשמוע מה משרד הבריאות מציע.

דלית מרום: חלק זה בוודאי נושא תקציבי, כי אם אני מחויבת לאשר מכשירים על פי החוק והנוהל הקיים, אני צריכה שיהיה לי תקציב.

דלית מרום: אם בחודש אוקטובר - -

יצחק גלנטי: תדרשו את זה.

דלית מרום: אנחנו דורשים.

דלית מרום: יש פה אנשים מאגף תקציבים - -

יצחק גלנטי: כמה חסר לכם היום?

דלית מרום: התקציב שלנו נגמר בסביבות אמצע אוקטובר.

דלית מרום: הגשנו בקשה לאוצר וביקשנו תקציב.

דלית מרום: לא קיבלנו תקציב אבל כן קיבלנו אפשרות להמשיך להפעיל לכיוון 2008.

יצחק גלנטי: זה תרגיל, כי זה לא פותר את הבעיה.

יצחק גלנטי: ב-2008 תתעורר הבעיה מחדש.

דלית רומם: זה תרגיל שהוא חשוב וחכם כי ברור שאם אני אאשר למישהו מכשיר בדצמבר, סביר להניח שעד שהוא יביא את החשבונית או שאני אצטרך לשלם, זה לא יהיה בדצמבר.

דלית רומם: כך שהתרגיל הזה נכון וצריך לאפשר לעבוד על פני כל השנה, כאשר מחודש דצמבר או נובמבר התקציב צריך להיות על חשבון שנה הבאה.

יצחק גלנטי: את יוצאת מתוך נקודת הנחה שהתשלום בפועל או ההוצאה בפועל תהיה כבר בתקציב 2008.

יצחק גלנטי: אבל שוב - -

דלית מרום: נכון להיום, אם יאפשרו לנו, אפשרו לנו אבל זה היה קצת מאוחר עד שהצלחנו להסדיר את זה, התקציב עצמו הספיק לשנה הזאת ללא שדרוג טכנולוגי, בתנאי שיאפשרו לנו להמשיך לעבוד בחודשיים האחרונים של השנה על חשבון שנה הבאה.

יצחק גלנטי: אז נניח שאפשרו לכם.

יצחק גלנטי: את בעצמך אומרת שההוצאה בפועל תהיה מתקציב 2008.

יצחק גלנטי: יכול להיות שכתוצאה מזה אותו תרגיל ימשיך גם ל-2009.

יצחק גלנטי: זה מפריע למישהו?

נעמי רוטשילד: בתותבות, מכשירים ונעלים זה לא קיים.

דלית מרום: ראשית, זה פותר חלק מהבעיות ולא את כל הבעיות כי אזרח שרכש מכספו ומבקש החזר כספי עכשיו, ברור שלא יקבל את זה עכשיו אלא יצטרך לחכות לשנת הכספים הבאה.

דלית מרום: בעיקרון, התהליך נמשך ולא הפסקנו את התהליך.

יצחק גלנטי: כדי לסתום את הפער שנוצר, הרי יש פה פער שכל פעם דוחים אותו הלאה, מגלגלים אותו.

דלית מרום: זה פער מאוד בעייתי.

יצחק גלנטי: את יכולה לתת לי אותו מדוד בערכים של שקלים, מיליונים?

דלית מרום: בתקציב של שנת 2007 ביקשנו ללא תוספת טכנולוגית סכום של 38 מליון שקלים.

דלית מרום: בסופו של דבר, עם התוספות של ה-9 מיליון שניתנו על ידי האוצר וחולקו על ידי המשרד למכון "לואיס" ואלינו.

דלית מרום: אנחנו קיבלנו 4.5 והם קיבלו 4.5.

יצחק גלנטי: האוצר מאשר את זה?

אנואר חילף: מאשר.

דלית מרום: זאת אומרת, שהיה הפרש של אולי 2 מיליון שקלים.

שלום קוטשר: אני מייצג את ארגון "אנשים", ארגון נכי שיתוק מוחין.

שלום קוטשר: להערכתנו, יש כ-30 אלף אנשים נכי שיתוק מוחין, שזה מתחיל מהגיל הרך ועד הגיל המבוגר.

שלום קוטשר: לפי דעתנו, מבחינת האבזור, אנחנו נמצאים בתחתית הסולם של הנכים הכללים כי יש לנו צרכים ודרישות בגלל המוגבלות שלנו, שאנחנו יכולים לשכוח ממימון.

שלום קוטשר: כמו למשל, הרבה נכים סובלים מבעיות ראיה, מבעיות שמיעה, משקפיים מיוחדות, אזניות שמע, אביזרי שמע, הצרכים גדולים, המימון הוא אפס.

שלום קוטשר: קלנועיות, המימון אפס.

שלום קוטשר: לגבי כיסאות ממונעים, יש פה פרדוקס, עוול, שלפי דעתי מאוד משווע.

שלום קוטשר: נכה שיתוק מוחין שמשותק בחצי גוף לא זכאי לכסא גלגלים ממונע אלא מקבל כסא גלגלים רגיל.

שלום קוטשר: תראה אדוני היושב ראש את העוול, נותנים לו כיסא רגיל שזקוק לתפקוד של שתי ידיים בריאות.

יצחק גלנטי: מי קובע את התנאים האלה?

קריאות: הפיזיותרפיסטית.

קריאות: רופא נותן אישור לכיסא ממונע, אתה צריך לעבור בדיקה של פיזיותרפיסטית ורק היא קובעת אם מגיע לך או לא.

קריאות: היא מעל הרופא.

שלום קוטשר: אבל ההחלטה האחרונה היא של משרד הבריאות, לפעמים גם בניגוד לפיזיותרפיסטית.

דובר: אם רופא קובע - -

שלום קוטשר: הם מבטלים החלטות רופא בקלי קלות.

דלית מרום: עניתי, ואם לא הבינו אענה על זה שוב.

דלית מרום: אנחנו פועלים לפי נוהל מכשירות וניידות שהותקן בפעם האחרונה בשנת 1965.

דלית מרום: לא עשינו שום שינויים בנוהל, לפחות לא לרעת אוכלוסיית האנשים עם מגובלות.

דלית מרום: אני חוזרת ואומרת שהשנה עברנו על כל הקריטריונים בנוהל, ומכל הסקטורים המקצועיים, היתה ועדה גדולה של 20 אנשים, שהגישה את המלצותיה למשרד ובוודאי שהנושא הזה הוא גם תלוי תקציב.

שלום קוטשר: עד שהוועדה תקבל המלצות אנחנו סובלים.

יצחק גלנטי: רבותי, יש לי 3 דקות לסיים את הישיבה.

אורלי ביטרמן: ב-2008 קיבלנו מהאוצר כסף לנושא של עדכון טכנולוגי.

אורלי ביטרמן: עדין התקציב הזה הוא בתיעדוף אצל המנכ"ל, בשביל נושא הטכנולוגיה.

נעמי מורביה: אני זו שהביאה את נייר העמדה לישיבה הקודמת.

נעמי מורביה: בהמשך לאותו נייר עמדה ולמקרים שהוצגו שם ושכמובן כולם ניתנים לאישוש, יש לי את כל המסמכים המעידים.

נעמי מורביה: כן היו שינויים, אנשים שהיה להם פטור מתשלום בהשתתפות עצמית במשרד הבריאות, על פי התקנים, פתאום משרד הבריאות, אני לא יודעת איך ולמה, החליטו שהנכים מקבלים הרבה כסף, יש לי תשובה בכתב שהתקבלה, כי קצבת נכות זה משהו אדיר.

נעמי מורביה: לא משנה שרק שלשום הנציבה, שזו המדינה כי זה משרד המשפטים, זה לא נתונים שאספתי אלא נתונים שהמשרד המשפטים אסף, קבע שהמצב הכלכלי של הנכים במדינת ישראל הוא הכי גרוע ביחס לנכים בכל העולם המערבי, ה-OECD.

נעמי מורביה: אני לא ממציאה את הנתונים.

נעמי מורביה: מקרה שסיפרתי על כיסא גלגלים ממונע שניתן לאישה נוהגת, ולא ניתן להתאמה בנהיגה בואן שהיא מקבלת.

נעמי מורביה: אז היא לא יכולה לנהוג בואן שעולה חצי מיליון שקל למדינה כי כיסא הגלגלים לא מתאים.

נעמי מורביה: אז שולחים אותה להביא הצעות מחיר, כמה יעלה לתקן את הכסא גלגלים, להגביה אותו.

נעמי מורביה: אז היא הביאה הצעת מחיר ב-2500 שקל, אז במשרד הבריאות אמרו לה שזה הרבה כסף, אנחנו לא יכולים לכסות את ההוצאה הזאת, שהמדינה תחליף את הואן שהיא קיבלה לפני 3 חודשים בחצי מיליון שקל.

נעמי מורביה: יש כאן פרדוקס שקצת קשה לי להבין אותו.

נעמי מורביה: יש תקציבים אבל אין.

נעמי מורביה: נותנים ציוד אבל הוא לא מתאים.

יצחק גלנטי: רבותי, אני רוצה לסכם את הישיבה.

יצחק גלנטי: סיכום: אביזרי שיקום לנכים מיום 4.12.2007: הוועדה רושמת בדאגה את הצהרתו של נציג מכון "לואיס", שבכפוף להסכם שנחתם אתו למימון אביזרי שיקום עד 31.8.08, יאזל התקציב למימון אביזרי שיקום כבר בחודשים הראשונים של שנת 2008.

יצחק גלנטי: ואז תיעצר שוב אספקת אביזרים לנכים, כפי שהדבר קרה השנה.

יצחק גלנטי: הוועדה קובעת כי היעדר עדכון קבוע של התקציב בעבור אביזרי שיקום, הזדקנות האוכלוסייה והגידול בתחלואה הם הגורמים העיקריים למחסור בתקציב לרכישת אביזרי שיקום.

יצחק גלנטי: הוועדה רואה חשיבות עליונה באספקת אביזרי השיקום לנכים.

יצחק גלנטי: לדעת הוועדה בעזרת אביזרי השיקום יכולים הנכים לצאת לעבודה, להתפרנס ולהתנהל באופן עצמאי ולהיות בלתי תלויים בסביבה.

יצחק גלנטי: הוועדה תובעת ממשרד האוצר לקבוע מנגנון קבוע של התקציב עבור אביזרי שיקום תוך התחשבות בגורמים כמו גידול אוכלוסיית הצרכנים, גידול בתחלואה וגורמים רלוונטיים אחרים.

יצחק גלנטי: הוועדה תובעת מן האוצר להיענות לדרישתו של משרד הבריאות להגדיל את תקציב 2008 לנושא ב-32.5 מיליון שקלים.

יצחק גלנטי: הוועדה קוראת לוועדת סל הבריאות של משרד הבריאות למנוע אפלייתם של כלל הנכים לעומת נכי נפגעי עבודה ונכי צה"ל, כך שסל הבריאות יחלוק את אותם אביזרי שיקום הניתנים לאחרונים.

יצחק גלנטי: תודה רבה.

יצחק גלנטי: הישיבה נעולה.