ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 313, 2007-12-03 08:30

זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

זבולון אורלב: הנושא על סדר היום זה 3 הצעות לדיון מהיר שאושרו בנשיאות הכנסת בעניין סירוב מרצה לקבל סטודנט לשיעור בגלל היותו לבוש מדים.

זבולון אורלב: הצעה לסדר שלי, של חבר הכנסת יצחק זיו ושל חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

זבולון אורלב: התבקשתי על-ידי חבר הכנסת מיכאל מלכיאור, היושב ראש הקבוע של הוועדה, למלא את מקומו בישיבה הזאת, ואני עושה את זה בעונג.

זבולון אורלב: הכיסא הזה קצת מוכר לי.

זבולון אורלב: הם לא יודעים, אבל אתה יודע.

זאב זאב צחור: קלקלת לי, היה לי פתיח בשבחו של היושב ראש הקודם להבדיל מהנוכחי.

זבולון אורלב: היות שאני אחד המציעים אני רוצה לפתוח את הישיבה.

זבולון אורלב: שמעתי בזעזוע עמוק שבמכללה ישראלית שדווקא נמצאת במקום שהוא בסדר היום הלאומי הביטחוני – במכללת ספיר – לא במכללה בשווייץ, אלא מכללה שנתונה תחת מתקפת טרור עם מודעות גבוהה מאוד לבעיות הביטחון של מדינת ישראל; מכללה שבאיה אמורים לדעת מה יתרונו של צה"ל כמגן העם ומה תפקידו של צה"ל בשמירת ביטחון המדינה – דווקא בה יש מרצה, שלצערי, לא הוזמן, שהעז לנסות לגרש סטודנט ש"העז" להגיע במדים משירות המילואים שלו – ונדמה לי שהוא גם קצין – לשיעור כדי לא להחמיץ אותו, והמרצה העיר לו הערות מבישות כאלה ואחרות.

זבולון אורלב: בעיניי זה דבר שלא ייעשה כן במקומנו וגם לא מעשה שיכול להישאר ללא תגובה.

זבולון אורלב: חופש הדיבור במדינת ישראל מתוח עד קצה גבול היכולת, ואנשים כאן אומרים דברים קשים מאוד, אבל ההתבטאות הזאת של המרצה חרגה מכל פרופורציה אפשרית.

זבולון אורלב: גם כלפי חיילי צה"ל וגם כלפי קציני צה"ל לא עלה בדעתי שכנסת ישראל תעבור על העניין הזה לסדר היום כאילו שום דבר לא קרה, כאילו אין לנו מה לומר.

זבולון אורלב: לכן ביקשתי את הדיון.

זבולון אורלב: אני מצטער שחבריי שהיו שותפים לבקשה לדיון המהיר וקיבלו הודעה מסודרת, כנראה, עסוקים בדברים חשובים נוספים או שהם עסוקים בשירות מילואים כרגע.

זבולון אורלב: לכן חשבתי שמן הראוי לקיים דיון בעניין הזה.

זבולון אורלב: אני מודה לראש המכללה זאב צחור- -

אבשלום וילן: יצחק זיו כבר השתחרר משירות מילואים.

זבולון אורלב: - - ואני גם מודה לקצין מילואים ראשי, תא"ל בירן, שגם הוא הואיל להגיע כדי לקיים דיון בעניין הזה.

זבולון אורלב: אני לא מכיר את הסנקציות שמכללה רשאית לנקוט כלפי עובדיה; אני לא מכיר את התקנון, ואני לא מכיר את המצב החוקי.

זבולון אורלב: אבל כל מה שאני מבקש הוא שהמכללה תבדוק, תשקול ותמצה את מלוא חומרת הדין עם אותו מרצה שהעז להתבטא ולפעול כך נגד קצין מילואים, שהרי אם הדבר הזה יעבור ככה כאילו שום דבר לא קרה המסר הוא מאוד בעייתי.

זבולון אורלב: מה עוד שלא הייתי אומר שלחיילי המילואים יש עדנה רבתי בחברה הישראלית אף על פי שעושים מאמצים, ואני חבר בשדולה למען חיילי המילואים שמובילים אותה חברי הכנסת אבשלום וילן ודני יתום.

זבולון אורלב: רק לאחרונה השתתפנו בישיבה בנושא הזה, והממשלה החליטה על שורה של הטבות.

זבולון אורלב: אבל עדיין הם, לצערי, נתפסים חלקם כפראיירים וחלקם כאנשים שלא ברור מה מושך אותם, ומה המוטיבציה.

זבולון אורלב: כולנו יודעים שחוט השדרה של צה"ל הוא צבא המילואים.

זבולון אורלב: בשעה 10:00 אני מנהל דיון של הוועדה לביקורת המדינה בהשתתפות ראש הממשלה על לקחי העורף.

זבולון אורלב: מלחמת לבנון השנייה היא עוד הוכחה מה תפקידו של חיל המילואים במערך של צה"ל, והוא בעצם חוט השדרה.

זבולון אורלב: מי שפוגע בחיילי המילואים בעצם פוגע בחוט השדרה הביטחוני שלנו, בחוט השדרה של צה"ל.

זבולון אורלב: הדבר הזה לא יעלה על הדעת.

זבולון אורלב: בחברה נורמלית היה ראוי שקצין צה"ל שמגיע, קודם כול מצדיעים לו, קודם כול מכבדים אותו ומעריכים אותו.

זבולון אורלב: כמי ששירת עשרות שנים במילואים אני יודע מה נדרש ממך ככל שעולים בדרגות – כמה ימים פורמליים וכמה לא פורמליים.

זבולון אורלב: במקום לשאת את האנשים האלה על כפיים אז אדם בא למכללה ישראלית וחוטף סטירת לחי מבישה בפנים.

זבולון אורלב: לכן אני מודה לנשיאות שאישרה את הנושא הזה לדיון ומודה גם לחבר הכנסת מלכיאור שאפשר לקיים את הדיון הזה באופן מהיר יחסית.

זבולון אורלב: חבר הכנסת אבשלום וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: לא כיושב ראש שדולת חיילי המילואים בכנסת, אלא כישראלי אני מודה שהפרשה הזאת מביכה בלשון המעטה; היא מביכה במהות, בתוכן, והיא גם מביכה – משהו השתנה בישראליות.

אבשלום וילן: אחד האתוסים הציוניים הקדומים ביותר כמעט עד ימנו אלה הוא שסגנון הלבוש בארץ הוא יחסית פשוט לעומת המקובל במערב.

אבשלום וילן: זאת ארץ חמה, ובדרך כלל אף אחד לא נשפט איך הוא מגיע לא לאוניברסיטה, ולא אם הוא בא במדים ממילואים.

אבשלום וילן: זה חלק אינטגרלי.

אבשלום וילן: גם בכנסת בדרך כלל לא היו חובות להופיע חנוטים בחליפות.

אבשלום וילן: גם פה אמרתי ליושבת ראש הכנסת שאני בעד הוראתה, אבל אני נגד הסגנון שבו זה נעשה - גם פה כתוב לנו: "על מוזמני הוועדה להגיע בלבוש הולם, לא בגופיות, ג'ינס או סנדלים לגברים.

אבשלום וילן: אם מישהו חושב שהוא רוצה להיכנס בסנדלים לכנסת שייכנס; צריך לכבד את המקום, אבל משהו פה פגום.

אבשלום וילן: אנחנו קצת יוצאים מאיזונים, ובין השאר גם בזה.

אבשלום וילן: לעצם העניין.

אבשלום וילן: הוא הגיע, לא הוציאו אותו, אבל ההתבטאות של המרצה חמורה ביותר.

אבשלום וילן: אני שמעתי את פרופ' צחור מגיב על המקרה ברדיו והזדהיתי עם כל מילה שהוא אמר.

אבשלום וילן: אני מקווה שהם נוקטים את הצעדים המנהליים.

אבשלום וילן: כנסת ישראל יכולה להביע את מורת רוחה מהאירוע עצמו, אבל אני מניח שהנהלת המכללה טיפלה ותטפל בכל הדברים ותקבל את מלוא תמיכתנו.

זבולון אורלב: אני חייב לומר שאני לא רואה את העניין קשור לחופש האקדמי.

זבולון אורלב: החוק מקנה למועצה להשכלה גבוהה ולמוסדות חופש אקדמי.

זבולון אורלב: אני לא חושב שבמסגרת החופש האקדמי הזה מרצה יכול לפגוע בקצין צה"ל.

זבולון אורלב: החופש האקדמי לא התכוון לדבר הזה, וזה לא קשור לחופש האקדמי.

זבולון אורלב: כשם שמרצה לא יכול להעיר הערות גזעניות או להסית נגד מדינת ישראל וכשם שמרצה לא יכול לעבור על החוק של המרדה כנגד מוסדות השלטון, גם במסגרת החופש האקדמי יש מגבלות.

זבולון אורלב: לכן לא הייתי רוצה שמישהו יאמר שכנסת ישראל מנסה לפגוע.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: אנחנו כאן חושבים שהפגיעה היא פגיעה אנושה מצד המרצה ולא מצדנו שאנחנו מעלים את הנושא הזה לסדר היום בכנסת.

זבולון אורלב: חבר הכנסת אלכס מילר, בבקשה.

אלכס מילר: רוב הדברים נאמר כבר.

אלכס מילר: אנחנו רואים את העניין הזה כבר מתחילת השנה האקדמית, לא רק במכללת ספיר, אלא גם במוסדות אחרים.

אלכס מילר: ראיתי את התופעה שהתחילה גם בחיפה עם סטודנטים ערבים שהפיצו שם יומן סטודנט שכל כולו הסתה והמרדה.

אלכס מילר: לדעתי, כמו שציפיתי מאוניברסיטת חיפה לשלול מהסטודנטים הללו את האפשרות ללמוד במוסד אקדמי שממומן מהמסים של אזרחי מדינת ישראל, כך אני גם מצפה ממכללת ספיר שמקבלת את תקציבה מתקציב מדינת ישראל, לא להחזיק אצלה מרצים שמשתמשים בחופש האקדמי לטובת ההסתה וההמרדה.

אלכס מילר: זה לא רק עניין שקשור לאותו מרצה או לאותם סטודנטים או לכל תופעה כזאת או אחרת.

אלכס מילר: זה מסר שצריך לעבור היום גם באקדמיה הישראלית שלא צריך לנצל את האקדמיה ולעשות ממנה דמוקרטיה רדיקלית.

אלכס מילר: אני אמרתי את זה גם לאחר שהאירוע הזה קרה, ואני עדיין מצפה לקבל מהמוסד תשובה חד-משמעית שהמרצה הזה כבר לא נמצא שם.

אלכס מילר: שיחפש את עצמו במקומות אחרים, לא אצלנו.

זבולון אורלב: פרופ' צחור הנשיא והמייסד, בבקשה.

זאב זאב צחור: אני מסכים לדברי היושב ראש וחבר הכנסת אבו וילן ללא ערעור הן ביחס לחומרת המעשה והן באשר לכך שאין שום קשר בין מה שקרה לבין חופש אקדמי.

זאב זאב צחור: אני רוצה להעיר הערה בעלת גוון אישי: אמש ב-9:15 נשמעו "בומים", ואני עשיתי סיור ברחבי המכללה, וראיתי את הסטודנטים, ובמיוחד את הסטודנטים לקולנוע, איתנים.

זאב זאב צחור: חשבתי שיבוא יום וועדת החינוך של הכנסת תזמין אותם כדי להגיד להם דברים בשבחם ובשבחה של המכללה.

זאב זאב צחור: נדמה לי שמגיע להם.

יהודית גידלי: באנו לשם למספר סיורים.

זבולון אורלב: מותר לך להזכיר את זה.

זאב צחור: 7 שנות קסאמים אני מבקש מהמל"ג שיקיימו סמלית ישיבה אצלנו בספיר, ולא עולה בידי.

זאב צחור: לעומת זאת היה יושב ראש ועדת חינוך של הכנסת בשעתו- -

זבולון אורלב: איך קראו לו?

זאב צחור: חבר הכנסת זבולון אורלב.

זאב צחור: הוא יודע את הערכתי לעניין הזה.

זאב צחור: פעמיים התקיימה ישיבת ועדת החינוך של הכנסת בביתנו, בצל הקסאמים.

יהודית גידלי: אני מבקשת להוסיף ברשותך.

יהודית גידלי: אמנם אומרים בזכות האכסנייה, אבל גם חבר הכנסת אילן שלגי, בהיותו יושב ראש הוועדה קיים את הסיור הראשון של הוועדה בשדרות.

זאב צחור: נכון.

זאב צחור: מה שאמרתי ביחס למל"ג, מצדי שיעבור הלאה, כי יש בלבי.

זאב צחור: אז קודם כול אני מציע את שבח המקום- -

אבשלום וילן: אני מציע שתעניק כנפי קסאמים לכל מי שמגיע.

זאב צחור: בבוא היום כשנהיה אחרי כל הדברים האלה יהיה לנו מה לספר, כי יש מנהיגות בחברה הישראלית שהפנתה לנו כתף קרה, ויש פוליטיקאים שיודעים רק להתעמר בנו – זה לא כולל את חבריי כאן.

זאב צחור: לגופו של עניין.

זאב צחור: מדובר במעשה חמור מאוד גם אם הסטודנט לא נזרק מהכיתה.

זאב צחור: סיפור המעשה נמצא בידי הגברת יהודית גידלי.

זאב צחור: סיפור מעשה מביש.

זבולון אורלב: מהן העובדות?

זאב צחור: לא מדובר בחבר סגל במובן האקדמי, אלא במחלקה לקולנוע יש מסלול נפרד של מומחים.

זאב צחור: במסלול הזה יש 4 במאים, ואחד מהם הוא אותו מרצה, ניזאר חסן.

זאב צחור: ישנו דורון צברי ואורי סיוון.

זאב צחור: זה שנה ג', ולכן הסטודנטים בוחרים את המרצה לפי השקפת עולמם.

זאב צחור: הם יודעים במי מדובר, ואני לא רוצה להקל במעשה.

זאב צחור: הם יודעים שמדובר באיש עם פתיל קצר ועם אמירה לאומנית קיצונית.

זאב צחור: התנאי: מותר לך מה שאתה רוצה, החופש האקדמי הוא עד כניסתך לדלת הכיתה.

זאב צחור: זה ברור לגמרי.

זאב צחור: הוא נכנס לכיתה, ראה חייל במדים, ואמר שהוא לא מלמד חייל במדים ונשק, ואז הוא הוסיף: אבל כיוון שאתה כאן תישאר, ובשבוע הבא תבוא בלי מדים.

זאב צחור: השיעור המשיך להתנהל, ואז הוא אמר משהו בנוסח "חירות הבמאי", וסטודנטית אמרה לו שהוא לא נתן חירות לסטודנט להתבטא.

זאב צחור: ואז הוא אמר שבשבוע הבא כשיבוא הוא יקבל 10 דקות, ובלבד שיהיה בלי מדים.

זאב צחור: אני לא מקל בשום אופן בחומרת הדברים, הם חמורים כשלעצמם.

זאב צחור: בינם לבין מה שפורסם בתקשורת יש מרחק.

מרינה סולודקין: אין מרחק.

זאב צחור: בסדר.

זאב צחור: חמור.

זאב צחור: אין מרחק, לשיטתך, בסדר גמור.

זאב צחור: לא זלזלנו לרגע, ובעינינו הדברים חמורים.

זאב צחור: הערה אישית: כשלמדתי לשלושת תאריי היו 3 מלחמות באמצע.

זאב צחור: הייתי מ"פ, ובאתי במדים, ואני זוכר שאולי המרצה החשוב ביותר שהיה בתולדות האוניברסיטה העברית, שאפשר לנחש מי זה, עם הרבה תארי דוקטור בהרבה תחומים אסר על כניסה במדים.

זבולון אורלב: להיסטוריה?

זאב צחור: לא.

קריאה: לפילוסופיה.

מרינה סולודקין: צימרמן.

זאב צחור: לא, זה היה לפני שנים.

מרינה סולודקין: אבל צימרמן בזמנים המודרניים זה כל יומיים.

זאב צחור: אני זוכר את זה כי באתי מרמת הגולן בג'יפ פתוח בחורף ולא יכולתי להחליף מדים, וויתרתי על הקורס שלו.

זאב צחור: זה קורה בכל האוניברסיטאות כל הזמן.

זאב צחור: יש מרצים שמודיעים מראש, אבל זה לא בסדר בשום מקרה.

זאב צחור: בספיר יש מספר גדול מאוד של אנשים שעובדים מטעם מערכת הביטחון.

זאב צחור: אנחנו גאים בהם מאוד; מותר להיכנס במדים כמה שרוצים.

זאב צחור: מיד נפתח הליך, נבחרה ועדת שימוע מכובדת ביותר והיא מטפלת ככתוב.

זאב צחור: אני מניח שאתם יודעים שזאת אוניברסיטה, זה לא צבא, אני לא יכול לזרוק אותו בשרירות לבי.

זאב צחור: חוץ מזה יש ועד סגל אקדמי שגם לא ייתן לי גם אם הוא ימני בהרכבו.

זאב צחור: הוא ידרוש הליך כנדרש, ומה שיהיה בהליך כך יבוצע.

זבולון אורלב: אבל בהליך יש תובע ונתבע.

זאב צחור: נכון.

זבולון אורלב: מי התובע פה, ההנהלה?

זאב צחור: כן.

זבולון אורלב: מה ההנהלה תובעת בהליך?

זאב צחור: אני אספר על כל התהליך: יש במכללות מועצה אקדמית פנימית שהיא חלופת סנאט.

זאב צחור: חלופת הסנאט היא הגורם המוסמך הדן.

זאב צחור: כל חברי הסנאט התבטאו; כולם התבטאו בחומרה ביחס לאירוע, ולדעת כולם, החליטו על הליך שימוע ועל הפקדת מלוא האחריות בידי הליך השימוע.

זאב צחור: כל מה שיתקבל בוועדת השימוע יתקבל על-ידי.

זבולון אורלב: מה הסמכויות של ועדת השימוע?

זאב צחור: בכל הטווח מזיכוי ועד גירוש מהמוסד.

פז נחמי: צריך לציין שהוא מושעה.

זאב צחור: הוא הושעה, הוא לא מלמד.

פז נחמי: הוא הושעה מרגע שאירע האירוע ועד סוף הליך השימוע.

אלכס מילר: אתה אמרת בעצמך שאותו מרצה ידוע לסטודנטים כאדם קיצוני, ויש לו "פתיל קצר", לדבריך.

אלכס מילר: אז אם אתם יודעים מזה, אז הרי בסופו של דבר יקרה המקרה, וזה קרה.

אלכס מילר: גם אם זה יקרה בשבוע הבא, זה בסופו של דבר יקרה.

אלכס מילר: אז למה לבוא ולפתוח את הדלת לדבר כזה כשאתם יודעים מראש זה מה שיקרה?

זאב צחור: אני אענה על כך קצת בהרחבה.

זאב צחור: היום יהיה דיון בנושא ההשכלה הגבוהה.

זאב צחור: בישראל יש 64 מוסדות אקדמיים מעניקי תואר, על 7 מיליון נפש זה 1:130-150 אלף נפש.

זאב צחור: בעולם המערבי יש מוסד למיליון בערך.

זאב צחור: אני אומר את זה משום שיש תחרות מאוד גדולה בין המוסדות, בדרך כלל לרעה.

זאב צחור: הסיכוי של מכללה בפאתי שדרות לקבע מעמד מותנה באנשי הסגל המעולים ביותר שיש בישראל.

זאב צחור: אנשי סגל מעולים הם אנשי סגל ססגוניים; יש לנו מימין קיצוני מאוד ועד שמאל קיצוני: מתנחלים, ערבים – ככל האפשר הכי מעניינים שישנם.

זאב צחור: נכון, אנשים מעניינים הם לפעמים בלשון שלנו אנשים "שרוטים".

זאב צחור: לכן עד הכיתה מותר להם, ובכיתה אסור להם.

זאב צחור: אז יש תקלות, והאמן לי יש גם מימין.

מרינה סולודקין: כשאני שמעתי את המקרה שקרה במכללה לא הופתעתי מכיוון שבוועדות ישבתי לפני כמה שנים ושמעתי שיש באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטאות אחרות מרצים שמקשים על סטודנטים להגיע לבחינות לאחר שהיו מילואים.

מרינה סולודקין: שאלתי מה קורה מכיוון שחונכנו וגדלנו במדינה אחרת, והערכים של נאמנות למדינה ופטריוטיות היו מאוד חשובים.

מרינה סולודקין: זאת לא הייתה מדינה דמוקרטית, אלא טוטליטרית, אבל הערכים של שירות המדינה ונאמנות למדינה היו ערכים שלא באו מלמעלה, אלא מלמטה.

מרינה סולודקין: כאן אם זה קורה באוניברסיטה העברית או במכללה, זה אומר שאנשים לא מבינים מה זה חופש הביטוי.

מרינה סולודקין: אתם צודקים לגמרי בתהליכים שאתם עושים, אבל זה ריקודים מסורתיים מכיוון שהמקרה ברור.

מרינה סולודקין: היה מספיק שבוע כדי להבין מה קרה, ומספיק כדי לומר לאנשים כאלה שאומרים לחייל צה"ל שבושה להגיע לכיתה באוניברסיטה במדים שהם צריכים ללכת החוצה, ובבושת פנים.

מרינה סולודקין: עדיין זה לא נעשה כי אומרים "תהליכים".

מרינה סולודקין: זה לא מעניין.

מרינה סולודקין: השפילו את חייל צה"ל בזמן שירותו.

מרינה סולודקין: אנחנו לא יכולים לשבת אדישים.

מרינה סולודקין: הבת שלי בקבע, והיא גם לומדת באוניברסיטה.

מרינה סולודקין: אני שאלתי למה היא לא הולכת במדים, והיא אמרה שזה לא נהוג; יש כאלה שמסתכלים על זה בעין לא טובה.

מרינה סולודקין: לי זה מפריע מאוד.

מרינה סולודקין: בכל מקום, לא חשוב איפה זה – אם בפאתי שדרות או באוניברסיטת תל-אביב או באוניברסיטה העברית.

מרינה סולודקין: תודה.

דני בירן: אני כמובן מזדהה עם דברי היושב ראש וחברי הכנסת.

דני בירן: הדברים האחרונים שנאמרו כאן הם אולי שורש העניין: נדמה לי שאנחנו צריכים להחזיר את הגאווה של השירות הצבאי במדינת ישראל בכלל ושל שירות המילואים בפרט.

דני בירן: היום אנחנו נמצאים בעיצומה של רפורמה, וההתייחסות למערך המילואים מתבטאת גם באופן שבו צה"ל מטפל במערך המילואים ומכשיר אותו.

דני בירן: אני מניח שהמהלך יסתיים בחודשים הקרובים בתהליך שהכנסת מובילה בחקיקה וביישום החלטת הממשלה על הוקרת תגמול אנשי המילואים, שיש בו מסר שהקבוצה הזאת היא אחרת: קבוצה שלוקחת על כתפיה הרבה יותר מיתר חלקי החברה.

דני בירן: היא מיעוט, ואותו צריך להוקיר, להעריך ולשאת על כפיים.

דני בירן: מה שחסר בסיפור הזה לבד מיחסן של המערכות הוא התמיכה של החברה הישראלית.

דני בירן: התמיכה היא ביומיום: ביחס המרצים באקדמיה, ביחס המעסיקים, ביחסם של האנשים ברחוב.

דני בירן: אנחנו צריכים לשאוף למצב שזה יהיה ערך שזוכה להערכה ולא לעלבון.

דני בירן: אם יש דבר שחייל המילואים מתקשה לשאת זאת סיטואציה שבו הוא צריך לנקוט גישה אפולוגטית ולהתנצל על כך שהוא משרת במילואים.

דני בירן: מהכלל אל הפרט: המקרה הזה הוא חריג, אבל לא בודד.

דני בירן: זה דבר שאני יכול להגיד מניסיוני האישי כמילואימניק באוניברסיטה ועד חוויותיהם של אחרים שמספרים לי, יש מקרים של היתקלויות כאלה.

דני בירן: שירות המילואים זוכה ליחס – אגיד ב-understatement – לא מפרגן.

דני בירן: את המקרים האלה צריך לבער מקרבנו.

דני בירן: אני מקווה ומאמין שהמקרה החמור הזה יישאר מקרה בודד.

דני בירן: צריך דווקא לקחת אותו ולמנף אותו לכיוון ההפוך: לראות איך המוסדות האקדמיים יחד עם שאר גופי החברה משדרים מכאן מסר של תמיכה באנשי המילואים.

דני בירן: לקחת את הדברים בדיוק לכיוון ההפוך – להכיר, לעזור ולסייע לאנשי המילואים.

דני בירן: אני שמח על יחסה של המכללה; זה יחס ראוי ששם את הדברים במקום הנכון.

זבולון אורלב: הייתה שיחה עם הקצין?

דני בירן: הדברים שהוא אמר דומים לדברים שאמר פרופסור צחור.

דני בירן: הוא אמר שהוא נכנס לכיתה ואף על פי שלא גורש מהשיעור, הוא זכה במשך כל השיעור לאמירות מעליבות ומשפילות, החל מ"פשיסט" ועד "אני לא מלמד אנשים במדים".

דני בירן: הוא אמר שהוא הרגיש מושפל ומופתע.

דני בירן: הוא החליט להתעמת מהמרצה, ואמר: "אני לא יוצא מפה", "אתה תלמד אותי", וכולי.

דני בירן: כל הסיטואציה הייתה שאדם בא משירות צבאי וקיבל את סטירת הלחי שהוא צריך להתנצל על היותו חלק ממערך המילואים של צה"ל.

דני בירן: על כך הוא אמר שהוא לא יעבור בשתיקה.

אבשלום וילן: בזמנו במסגרת הניסיונות לקדם את חוק המילואים נחתמה אמנה בין האוניברסיטאות לבין מערך המילואים.

אבשלום וילן: זאב בוים היה סגן שר הביטחון- -

זאב צחור: אנחנו היינו המוסד האקדמי הראשון שחתם על האמנה הזאת.

אבשלום וילן: נעזוב את המקרה הפרטי, הוא יטופל.

אבשלום וילן: יש בעיה הרבה יותר חמורה שלא נעשית מסיבות פוליטיות אידיאולוגיות, אלא מסיבות ציניות של נוחיות של מרצים.

אבשלום וילן: סוכם שאנשי מילואים שנקראים למילואים בקיץ יוכלו לגשת לבחינות מועד ג'.

אבשלום וילן: אני מקבל הרבה מאוד תלונות מסטודנטים שאומרים שנקראו ל-20-30 יום, וזה נפל על המועדים, ואחרי זה מרצים נוסעים לתת סמסטר קיץ בחו"ל או יש לו השתלמות, והם מצפצפים ומודיעים שאין בחינות.

אבשלום וילן: לכן כל האמנות היפות מעידות על יחסי ציבור ועל רצון טוב.

אבשלום וילן: מכיוון שאתם תחת אש כל השנה אני מניח שאתם מבינים את האנשים, אבל יש הרבה מאוד אוניברסיטאות שכל ההתחייבות ללכת לקראת מילואימניקים ולאפשר להם לגשת למועדי ג' אם היו בשירות מילואים לא מתמלאת.

אבשלום וילן: פעם אחר פעם מטפלים במקרים פרטניים, והגיע הזמן לעורר את דעת הקהל.

אבשלום וילן: איבדנו את הבושה.

אבשלום וילן: זה שהמרצה מתפרפר לחו"ל, ולא מתבייש ולא מסוגל להשאיר בחינה - -

זאב צחור: אני מבטיח לך שלא היה ולו סטודנט אחד מספיר שהגיע אליך, משום שמועד ג' למי ששירת במילואים הוא אוטומטי, ואין שום זכות למרצה להגיד אם הוא רוצה או לא רוצה.

דני בירן: אנחנו סיימנו לאחרונה סקר מקיף בכל המוסדות האקדמיים בארץ.

דני בירן: יש לנו כ-1,500 תשובות מסטודנטים כדי למפות בדיוק את הבעיות העיקריות שחבר הכנסת וילן דיבר עליהן.

דני בירן: ביקשנו להיפגש בקרוב עם כל ראשי הארגונים – עם ור"ה ורמ"ה וכל ראשי המכללות באוניברסיטאות – כדי להציף את המסרים שהסטודנטים אומרים.

דני בירן: יש מספר בעיות מרכזיות שעולות וחוזרות כל הזמן – החל ממועד ב' ועד ליצירת גוף שיודע לטפל בסטודנטים.

דני בירן: אנחנו מקווים שיחד ניקח את התוצאות האלה ונעשה מהם גם נושאים לביצוע.

דני בירן: אנחנו מצפים לשיתוף פעולה בעניין הזה עם כל הגופים האקדמיים בארץ.

אלכס מילר: בקשר לאמנה.

אלכס מילר: אני לקחתי את האמנה, הפכתי אותה לחוק, והיא עברה טרומית.

אלכס מילר: זה קשור גם אליכם כי כנראה שהוספתם, ואפשר גם את זה להכניס לחוק.

אלכס מילר: יש לנו גם חוק ממשלתי של שרת החינוך שעשה את זה קצת אחרת.

אלכס מילר: אני מקווה שבסופו של דבר נוכל לאחד ולהכניס לשם את התוכן.

אלכס מילר: אז זה כבר מחייב כי אמנה זה לא דבר מחייב.

אלכס מילר: גם בתור יושב ראש שדולת הסטודנטים ובתור סגן ארגון הסטודנטים הארצי קיבלנו הרבה מאוד תלונות מסטודנטים שסעיפים מסוימים מתוך האמנה לא מיושמים, והרבה מוסדות שלא נמצאים באמנה, זה בכלל לא קשור אליהם.

אלכס מילר: אני מקווה מאוד שכשנעביר את החוק נוכל גם לחייב את המוסדות שלא מעוניינים לתת את הטון לחיילי המילואים.

מוטי שחר: אני מהמל"ג.

מוטי שחר: המועצה להשכלה גבוהה רואה בחומרה רבה מקרים שבהם סטודנטים מופלים לרעה, ובטח על רקע כמו במקרה הזה.

מוטי שחר: יחד עם זאת מסעיף 15 ומסעיף 14 בחוק השכלה גבוהה שקובע שמוסדות להשכלה גבוהה הם תאגידים שכשירים לתבוע ולהיתבע, עולה שהמל"ג לא יכולה להתערב במקרים כאלה, אבל מגלה - - -

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הישיבה.

זבולון אורלב: יואל חסון, אתה רוצה לומר כמה דברים?

יואל חסון: אני, כמובן, הזדעזעתי מהמקרה ובטוח שיטפלו בו.

זבולון אורלב: הואיל ומדובר בפרוצדורה של דיון מהיר, צריך סיכום דיון שגם מונח על שולחן הכנסת במליאה.

זבולון אורלב: אני מקריא סיכום, ויש לחברים רשות מלאה להעיר ולתקן תוך כדי הדברים.

זבולון אורלב: הפסקה הראשונה בסיכום צריכה להתייחס למדינה לחיילי צה"ל.

זבולון אורלב: חיילי צה"ל המשרתים במילואים אוחזים את חוט השדרה של צה"ל ומחזיקים על כתפיהם את עול ביטחון המדינה ותושביה.

זבולון אורלב: לכן קיימת חובה לאומית, אזרחית, מוסרית להבטיח את זכויותיהם ולמצות את כל האפשר כדי להיטיב עמם.

זבולון אורלב: הוועדה סבורה כי ראוי שכל מוסדות המדינה, ובכלל זה המוסדות להשכלה גבוהה יעניקו יחס תומך, חם ואוהב לסטודנטים המשרתים מילואים בקבע ובסדיר בצה"ל ובשירותי הביטחון, ויקדישו תשומת לב מיוחדת לתנאי לימודים ההולמים לשירותם וליחס מתחשב מצד הסגל האקדמי.

זבולון אורלב: הוועדה מגנה בחריפות בכל לשון של גינוי את התנהגות המרצה ניזאר חסן שסירב ללמד סטודנט בשל היות ולבוש במדי צה"ל ובנשק שבא במישרין משירות מילואים- -

זאב צחור: הניסוח צריך להיות, לדעתי, "פגע בכבודו", כי הוא לא סירב ללמד.

זבולון אורלב: מה הוא אמר לו?

זבולון אורלב: אתה בעצמך אמרת שהוא אמר שהוא לא מלמד סטודנטים במדים.

זאב צחור: אבל הוא לא סירב ללמד אותו.

דני בירן: בדיעבד לא.

יהודית גידלי: "שהביע הסתייגות ללמד סטודנט- -"

זבולון אורלב: למה "הסתייגות"?

זבולון אורלב: אני לוקח את המילים שלך.

זאב צחור: פגע בכבודו זה יותר ברור.

יהודית גידלי: "הביע הסתייגות ללמד סטודנט במדים".

זבולון אורלב: "שסירב ללמד סטודנט ופגע בכבודו בשל היותו לבוש מדי צה"ל ובנשק".

יואל חסון: בכוונה לא מציינים את שמו של הסטודנט?

זבולון אורלב: אני לא יודע מה שמו.

זאב צחור: סגן אייל כהן.

זבולון אורלב: "- - סגן אייל כהן שבא במישרין משירות מילואים למכללת ספיר שבנגב.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה כי המרצה הושעה מידית עם היוודע המקרה עד סוף ההליכים, וכי בדיון שהתקיים- - איך קראת לוועדה שהחליטה על ועדת השימוע?

זאב צחור: המועצה האקדמית הפנימית; בסוגריים אפשר לכתוב "חלופת סנאט".

זבולון אורלב: - - במועצה האקדמית הפנימית – חלופת סנאט – הוחלט פה אחד לגנות את מעשה המרצה ולהעביר את הטיפול בו בנוהל שימוע.

זאב צחור: אני הייתי מצפה שהוועדה תאמר דברים בשבחם של הסטודנטים במכללה.

זבולון אורלב: יפה.

זבולון אורלב: הוועדה מביעה הערכה רבה למכללת ספיר על יכולתה לקיים לימודים אקדמיים ברמה גבוהה זה 7 שנים חרף מתקפת הטילים מרצועת עזה, ומציינת במיוחד את הסטודנטים ואנשי הסגל האקדמי הממשיכים להביע אמון במכללה חרף הבעיות הביטחוניות.

אלכס מילר: אני מבקש להוסיף שוועדת החינוך מבקשת מהמוסד לעדכן את הוועדה בתוצאות השימוע.

אלכס מילר: כך תוכל גם הוועדה לעדכן את חברי הוועדה.

זבולון אורלב: הוועדה מבקשת לקבל דיווח על תוצאות נוהג השימוע.

זבולון אורלב: אם אין הערות, תודה רבה, הישיבה נעולה.

אחמד טיבי: אפשר רביזיה, בבקשה?

אלכס מילר: על מה?

אחמד טיבי: על ההצעה.

זבולון אורלב: אני חושב שאי-אפשר רביזיה.

זבולון אורלב: מבחינת התקנון לא יכול להיכנס חבר שלא השתתף בדיון, לא שמע את הסיכום- -

אחמד טיבי: שמעתי את הסיכום.

יואל חסון: שמעת את המשפט האחרון.

זבולון אורלב: קודם כול לא שמעת את הסיכום.

אלכס מילר: אני רוצה להצביע.

יואל חסון: בואו נעשה רביזיה.

אחמד טיבי: אתם תנצחו בכל מקרה.

אלכס מילר: - - -

אחמד טיבי: אז תשמעו - - - על חלק, מה הסיפור?

אחמד טיבי: אני לא רוצה שזה יהיה ויכוח לעומתי, אגב.

אחמד טיבי: אני רוצה לשמוע אם נשמעה – יש פה נציג מספיר?

אחמד טיבי: שמעתי את גרסת המנהל.

זבולון אורלב: מתקיים פה דיון כבר 3/4 שעה.

זבולון אורלב: אתה נכנס אחרי הסיכום- -

אחמד טיבי: יצאתי מוועדת עבודה כדי להיכנס, אדוני.

זבולון אורלב: אני לא - - - מי בעד רביזיה, ירים את ידו.

אלכס מילר: הצבענו על ההצעה.

יהודית גידלי: לא צריך את ההצעה, ההצעה התקבלה.

אחמד טיבי: אתה מוכן להציג בפניי מה הייתה ההחלטה?

אחמד טיבי: אני יכול להתווכח.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.

אחמד טיבי: - - -

יואל חסון: הוא הודיע.

אחמד טיבי: אני לא יכול להגיש רביזיה אם הישיבה נעולה, אדוני.

אחמד טיבי: תגיד שאתה לא רוצה לשמוע את דעתי.

אחמד טיבי: אתם רוצים להעלות אותו על גרדום, וזהו.

יואל חסון: כבר העלינו, עזוב.

זבולון אורלב: טיבי, הסגנון הזה לא מקובל.

זבולון אורלב: אם היית מגיע בזמן הייתה ניתנת לך רשות דיבור.

זבולון אורלב: אפשרנו כאן לכל חבר- -

אחמד טיבי: אני רק רוצה להזכיר לחברי הוועדה: כשאני מנהל ישיבה היית מתחנן שאני אתן לך זכות דיבור, והייתי נותן לך.

אחמד טיבי: תתבייש לך.

זבולון אורלב: מה קרה לך?

אחמד טיבי: נכון או לא נכון?

אחמד טיבי: הייתי מבקש לפנים משורת הדין 3-4 פעמים, והייתי נותן לך.

אחמד טיבי: עכשיו אתה מתנהג באופן דיקטטורי.

אחמד טיבי: אז תשמע דעה אחרת, מה קרה?

אלכס מילר: דעה אחרת על מה?

קריאות: - - -

יואל חסון: חבר הכנסת טיבי, איזו דעה אחרת יכולה להיות?

אחמד טיבי: תודה רבה.

זבולון אורלב: מי בעד הצעת הסיכום, ירים את ידו.

זבולון אורלב: מי נגד?

זבולון אורלב: אני קובע שההצעה התקבלה פה-אחד.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.