ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 417, 2007-12-04 11:00

גלעד ארדן: בוקר טוב לכולם.

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר-היום בחינת פתרונות בתחומי החקלאות, הבנייה והמקרקעין, למפוני גוש-קטיף.

גלעד ארדן: אני לא רוצה להכביר במלים, אבל כאשר הנושא הזה עולה ברמה הציבורית ובכלי התקשורת, אני מזדעזע מחדש מכך שמדינת ישראל, אחרי כל מה שאנחנו מתגאים ומסבירים על הערבות ההדדית אצלנו, יכולה להמשיך ולהתקיים ולחיות כאילו הכול כרגיל, אחרי שעברו למעלה משנתיים מאז הגירוש המזעזע שהתבצע בגוש-קטיף.

גלעד ארדן: לטעמי אולי זה היה דמוקרטי באופן פורמאלי, אבל בניצול לרעה של הליכים דמוקרטיים אחרי שהעם שבחר לא ידע שזאת תהיה המדיניות של אותה ממשלה, שלצערי גם מפלגתי נטלה בה חלק.

גלעד ארדן: אומנם מפלגתי התפצלה וחלק ניכר מהאנשים האלה היום נמצאים במפלגת השלטון, אבל זה המצב.

גלעד ארדן: אני חושב שגם למפלגה שלי יש איזשהו חלק באשמה בכל הנושא הטראגי הזה.

גלעד ארדן: לפיכך החלטתי שוועדת הכלכלה, שמקיימת מעקב ובקרה אחרי כמה משרדי ממשלה, ובתוכם משרדי ממשלה שיש להם תפקיד מרכזי בטיפול באותם אנשים שגורשו – יש מי שיגיד "פונו" – מגוש-קטיף, תפעל כדי להחזיר את חייהם למסלול, שלעולם לא יהיה תקין כפי שהוא היה, אבל קרוב ככל שניתן לחיים שהיו להם לפני הגירוש.

גלעד ארדן: הפנייה הגיעה אלי על-ידי שני אנשים, יושב-ראש שדולת המתיישבים מר ליאור כלפא, ומנהל ועד מתיישבי גוש-קטיף, מר דורון בן-שלומי.

גלעד ארדן: זה אומנם הדיון הראשון, אבל יהיו דיוני מעקב.

גלעד ארדן: המתיישבים יסבירו את הנושאים שעדיין תקועים, אנחנו נזמין לכאן את משרדי הממשלה הרלוונטיים לכל נושא, ננסה לקדם פתרונות סביב השולחן, ומה שלא נצליח נשקול ליזום פניות ישירות לשרים ולהסביר להם בדיוק את המחלוקת ולבקש מהם לקבל החלטה, כמובן במידה שהוועדה תחשוב שהפנייה היא מוצדקת.

גלעד ארדן: צריך לשמוע גם את עמדת משרדי הממשלה הרלוונטיים.

גלעד ארדן: במידת הצורך גם ננסה לקדם תיקוני חקיקה.

גלעד ארדן: דורון בו-שלומי, בבקשה.

דורון בן-שלומי: תודה רבה על הנכונות והארגון.

דורון בן-שלומי: אני מקווה שמפה נוכל לקדם עוד כמה צעדים בדרך הארוכה שעומדת לפנינו.

דורון בן-שלומי: עברנו חלק קטן, ועל פניו נראה שהדרך יותר ארוכה ממה שעברנו עד כה.

דורון בן-שלומי: לצערנו הרב, אחרי שנתיים וחצי זה המצב.

דורון בן-שלומי: אני מציע שנלך לפי סדר העניינים שהוצגו בדף הפנייה ונבקש מהחקלאים להציג את עמדתם.

גלעד ארדן: אני מציע שנתחיל עם סקירה מהירה של כל הנושאים שמבחינת

גלעד ארדן: כם עדיין תקועים, ואז נעבור להיכנס לכל נושא לעומק.

גלעד ארדן: לא בטוח שנצליח לסיים היום, אבל נתקדם כמה שנספיק, כי חייבים למצות לעומק כדי להבין איפה נקודת המחלוקת, לבודד אותה ולראות אם אפשר לגביה הכרעות.

יעקב כהן: אולי תציגו לנו בעניין הבנייה, האם קיבלו קרקעות, איפה אתם אוחזים, האם כבר התחילו לבנות.

גלעד ארדן: כיוון שאנחנו לא יודעים טוב מהם מה הם צריכים, הם יציגו מהן נקודות המחלוקת ואיפה יש להם עדיין בעיות.

גלעד ארדן: אם מתיישבים נוספים ירצו להציג בעיות נוספות שאולי דורון או ליאור לא נגעו בהן, הם יוכלו להציג גם אותן, ואז ניכנס לעומק של כל אחת מהבעיות.

דורון בן-שלומי: כ-1,400 משפחות מגוש-קטיף החליטו להמשיך את דרכן כקהילות.

דורון בן-שלומי: נכון להיום כולם יודעים מה הם רוצים, עם איזושהי הבנה בסיסית גם מול המדינה, כלומר זה לא רק פנטזיות אלה דיבורים כלשהם.

דורון בן-שלומי: לצערנו הרב נכון לשבועות האחרונים התחילו תשתיות בניצנים שאמורים להיות מתחם גדול, אבל נכון להיום ל-1,000 משפחות לא התחילו תשתיות בפועל, אם זה ביסודות, אם זה בחפץ-חיים, אם זה במזרח לכיש.

דורון בן-שלומי: מכל מיני סיבות, שאני לא נכנס אליהן עכשיו, אלא מציג את העובדות.

דורון בן-שלומי: בעניין 400 משפחות אחרות כן עובדים.

דורון בן-שלומי: נכון להיום האנשים שהתחילו בפועל לבנות בית ממש, עם בלוקים, אנחנו יכולים לספור אותם על שתי ידיים.

יעקב כהן: כמו לפני שנה, אם כך.

גלעד ארדן: אבל אותן 400 משפחות כן התחילו.

דורון בן-שלומי: יש תשתיות.

דורון בן-שלומי: בחלוציות יש תשתיות, ביד-בנימין יש תשתיות, באשקלון עובדים על תשתיות.

דורון בן-שלומי: יש מקומות שעובדים על תשתיות.

ישראל חסון: לגבי 400 המשפחות, אתם שבעי רצון מהכניסה לתהליך הזה?

דורון בן-שלומי: נכון לנקודת הזמן הזאת, זה הדבר הכי טוב שיכול להיות.

דורון בן-שלומי: אדם יודע איפה המגרש שלו ושהוא חתום על חוזה מול המדינה.

ישראל חסון: מה לוחות הזמנים שלכם מבחינת התשתיות?

דורון בן-שלומי: תלוי בכל מקום.

דורון בן-שלומי: יש מקומות שכבר גמרו תשתיות ועקרונית יכולים להתחיל לבנות.

יעקב כהן: כל אחד בונה לבד?

דורון בן-שלומי: זאת החלטה קהילתית, זאת החלטה של האנשים איך מתאגדים.

יעקב כהן: מה במציאות?

דורון בן-שלומי: חלק כך וחלק כך.

ישראל חסון: זאת אומרת שבדיון הזה אנחנו שמים בצד את 400 המשפחות האלה?

דורון בן-שלומי: מבחינת המגורים כן.

לאה ורון: איפה מתגוררות המשפחות האלה?

דורון בן-שלומי: באתרים שונים, חוץ מקבוצה די גדולה שנמצאת באשקלון בדירות שכורות שיש לה בעיה חמורה בנושא השכירות לדירה.

דורון בן-שלומי: באשקלון גרים היום תושבי כפר-דרום, ולא ניכנס לנושא הזה כדי לא לסטות מהדיון.

דורון בן-שלומי: אבל בגדול רובם גרים באתרים זמניים.

גלעד ארדן: אנחנו לא יכולים להחליף פה את מנהלת סל"ע ולהתחיל לדון בכל משפחה נקודתית.

גלעד ארדן: דורון וליאור העלו כל מיני נושאים בתחומי החקלאות, בתחומים שהם מול המינהל או מול עירייה כזאת או אחרת.

גלעד ארדן: ביקשתי שהם ייתנו סקירה בעניין המחלוקות, ולאחר מכן ננסה לפרק כל מוקש לחוד ולדון בו לעומק.

גלעד ארדן: לאחר מכן מנהלת סל"ע תיתן התייחסות כללית.

דורון בן-שלומי: יש הנושא של הפיצוי החקלאי.

דורון בן-שלומי: הדבר הזה היה במשא-ומתן.

דורון בן-שלומי: כרגע אין משא-ומתן, אלא כל אחד בעמדתו.

דורון בן-שלומי: עוד לא נקבע מנגנון, ודרך השולחן הזה אנחנו רוצים אולי לייצר מנגנון שכן פותח במשא-ומתן וכן מתקדם.

גלעד ארדן: אף אחד מהחקלאים שפונו עד היום לא מקבל פיצוי ביניים, עד שיוחלט על פיצוי?

דורון בן-שלומי: בהסכם ההבנות שהיה בין אביגדור יצחקי לאורי אריאל היו שלושה נושאים: הסיפור הקהילתי, החקלאי והעסקי.

דורון בן-שלומי: מה שסוכם באותו שלב ביניים היה, שאנחנו מסיימים את הסיפור הקהילתי, הסיפור העסקי והחקלאי יסתיימו עד יום ירושלים שאחריו.

דורון בן-שלומי: הממשלה נתנה הצעה בצורה חד-צדדית, שאומרת שזה מה שהיא מציעה לחקלאים ולעסקים.

גלעד ארדן: לפני כמה זמן זה היה?

דורון בן-שלומי: אז.

דורון בן-שלומי: החקלאים והעסקים אמרו: אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים, אבל זה לא זה.

דורון בן-שלומי: התנהלו כמה פגישות וכמה דיונים.

דורון בן-שלומי: שר החקלאות הנוכחי הוציא מכתב שדי מגבה את עמדת המתיישבים, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, רענן דינור, אומר שהמכתב הזה לא נכון ויש לו טענות כנגד, ובאיזשהו מקום זה עומד באוויר.

גלעד ארדן: האם החקלאים שפונו קיבלו איזשהו פיצוי חלקי מאז ועד היום?

זאב אלקין: ב-16 בספטמבר הוציא שר החקלאות מכתב לראש הממשלה, בבקשה לתמוך בתיקוני החקיקה בנושא של החקלאים, שצריכים להביא את הפיצוי לגובה המתאים גם על-פי גורם שלישי שעשה הערכה וגם על-פי הגורמים המקצועיים של שר החקלאות.

זאב אלקין: הוא מנה את הסעיפים, ביקש פגישה עם ראש הממשלה.

זאב אלקין: אני לא יודע אם היתה פגישה, אבל ב-10 באוקטובר מנכ"ל משרד ראש הממשלה הוציא מכתב שאומר שלא יהיה כלום, אין משא-ומתן.

גלעד ארדן: המחלוקת היא על נוסחת החישוב?

זאב אלקין: לא, המחלוקת היא על כמה תיקונים הדרושים לחוק פינוי פיצוי, גם כדי לתת לחקלאים את הפיצוי ההולם שהם לא קיבלו בנוסחה הקיימת, וגם לאפשר לחקלאים שרוצים לחזור לפעילות החקלאית לעשות זאת.

זאב אלקין: יש כאן שתי סוגיות, איזה פיצוי יקבלו אלה שלא יחזרו לפעילות חקלאית והאם הפיצוי הניתן יאפשר לחקלאים שרוצם לחזור לפעילות לעשות זאת.

זאב אלקין: בנושא הזה כרגע הממשלה לא מקיימת כל משא-ומתן.

זאב אלקין: יש יוזמת חקיקה של קבוצה גדולה של חברי כנסת, בתיאום עם איגוד החקלאים ועם המפונים, בעקבות המכתב של שר החקלאות, לקחת את הנקודות שהוא ראה לנכון ולהוביל אותן כיוזמת חקיקה.

גלעד ארדן: החוק כבר הוגש?

זאב אלקין: זה בשלבים הסופיים של העיבוד.

גלעד ארדן: במלים אחרות, שר החקלאות שלום שמחון מקבל את עמדת החקלאים המתיישבים שפונו.

זאב אלקין: בחלק מהנקודות, לא בכולן.

גלעד ארדן: משרד ראש הממשלה לא מוכן לפתוח את הנושא הזה לדיון, ויש כרגע יוזמת חקיקה בדרך לתקן את חוק פינוי-פיצוי בקשר לפיצוי לחקלאים שפונו.

גלעד ארדן: השאלה היא אם יש טעם להיכנס לעומק לנושא הזה, כי אם מתחילה יוזמת חקיקה שאנחנו יכולים כמובן להצטרף אליה, וחבר הכנסת אלקין שעוסק רבות בנושא ומגיעה לו מילה טובה על כך יוכל להסביר לנו וננסה לקדם – אולי מוטב שנחסוך את הדיון כאן.

גלעד ארדן: כי אם מנכ"ל משרד ראש הממשלה לא מוכן לשנות את מה שכרגע המדינה הציעה, ההכרעה בסוגיה הזאת תוכל לבוא רק באלמנט כוחני של חקיקה שהכנסת תכפה על הממשלה.

גלעד ארדן: לכן אולי חבל שנבזבז את זממנו בעניין.

זאב אלקין: הנושא עלה לדיון בוועדת הכספים.

זאב אלקין: התקבלה החלטת הוועדה התומכת בעמדת החקלאים, וכתוצאה מזה אמור להתקיים השבוע מפגש בין מנכ"ל משרד ראש הממשלה לבין יושב-ראש ועדת הכספים ויושב-ראש ועדת המשנה של ביקורת המדינה לנושא המפונים, שאני משתתף בה, ואחד הנושאים המרכזיים שיעלו הוא הנושא הזה של החקלאים.

זאב אלקין: לכן יש עוד שביב של תקווה שמנכ"ל משרד ראש הממשלה, כשהוא יראה דעה חד-משמעית בכנסת, ישנה את עמדתו.

זאב אלקין: לכן אם היום ועדת הכלכלה כן תתייחס לנקודה הזאת ברמה ההצהרתית, זה יעזור לאותו מפגש.

גלעד ארדן: מאה אחוז.

דורון בן-שלומי: הנושא השני שקשור למשרד החקלאות נוגע לשני יישובים במזרח לכיש, שומריה ואמציה, שהוקצו להם קרקעות על-ידי ועדת פרוגרמה של משרד החקלאות לפני כשנה וחצי, ולצערנו עד היום לא הצלחנו לממש ולו דונם אחד.

גלעד ארדן: מאיזו סיבה?

דורון בן-שלומי: משרד החקלאות יכול להשיב טוב יותר.

דורון בן-שלומי: מה שאומרים לנו הוא שכל הזמן מחכים לאישורים סופיים מהמינהל שלא מובן מדוע, והם אומרים שיש להם בעיות במצאי קרקעות.

דורון בן-שלומי: גם אנחנו מודעים לבעיה במצאי קרקעות, אבל בסיכומו של יום תהליך הזמן גם אומר את דברו, ואם אחרי שנה וחצי אין אפילו משהו חלקי, אני חושב שזה אומר דרשני.

דורון בן-שלומי: נושא שלישי הוא סיפור מחירי המגרשים, שהוא תקף גם למזרח לכיש וגם לחלוציות.

דורון בן-שלומי: עמדת המתיישבים היא שמחיר המגרש יהיה כמו מחיר השמאות של המגרש, על-פי שמאי ממשלתי.

דורון בן-שלומי: בנוסף מנכ"ל משרד ראש הממשלה מגבה את הסיפור במכתב שמופנה אומנם כלפי הלא זכאים בחבורה, אבל הוא מגבה את המחיר הזה כמחיר ללא זכאים.

דורון בן-שלומי: בפועל בהחלטת ממשלה שהתקבלה לפני שלושה חודשים המחיר הזה הוקפץ בעוד 60%.

גלעד ארדן: את המחיר קבע שמאי ממשלתי והממשלה החליטה לדרוש עוד 60%?

דורון בן-שלומי: המחיר שרענן כתב לתושבים הוקפץ ב-60%.

גלעד ארדן: מה המחיר שנדרש?

דורון בן-שלומי: הוא הוקפץ מ-150,000 ל-240,000 שקלים, למגרש של חצי דונם בלכיש.

גלעד ארדן: מה הנימוק להחלטה?

דורון בן-שלומי: אנחנו לא קיבלנו נימוק רשמי מדוע המנכ"ל חזר בו, אבל אנחנו יודעים מהשיחות שהטענה של מדינת ישראל היא העלויות הגבוהות מאוד של הפיתוח, שלטענת האוצר ומשרד השיכון הן 300,000 שקלים למגרש, ובעצם כשנתנו לנו מחיר של 240,000 שקלים כבר עשו לנו טובה, ושנגיד תודה על כך.

גלעד ארדן: נשמע את המדינה.

גלעד ארדן: אני מבין שרוצים לגלגל על מחיר המגרש חלק מהוצאות הפיתוח של האזור.

זאב אלקין: אני מניח שגם אנשי המינהלת יעמדו על כך אחר-כך, שנשמעים שני טיעונים.

זאב אלקין: טיעון אחד הוא כפי שדורון אמר, של העלות בפועל, שהוא יחסית מוזר במקרים כמו חבל לכיש.

זאב אלקין: והטיעון השני, בהתחלה הכיוון שבו רצתה ללכת הממשלה הפריד בין המפונים לבין הלא זכאים וקבע שתי טבלאות מחיר, ולמפונים הוא קבע מלכתחילה את המחיר הגבוה יותר בהתבסס על זה שהוחלט לתת להם מענק מסוים.

זאב אלקין: אני מניח שהמינהלת תרחיב בעניין.

גלעד ארדן: למפונים מחיר גבוה יותר?

זאב אלקין: כן, בהתבסס על זה שהם מקבלים מהמדינה מענק יותר גבוה, ולכן ניתן לבקש מהם לכסות חלק יותר גדול של העלות הממשלתית בפועל.

זאב אלקין: התקבלה חוות דעת משפטית, שאומרת שלא ניתן להפריד במחיר המגרש בין שתי קבוצות אוכלוסייה, מפונים זכאים ומפונים לא זכאים או סתם אזרחים.

עו"ד יוסי פוקס: כל השאר זה בנים ממשיכים למשל, או אנשים מהציבור הרחב שבאים להתיישב במקום.

זאב אלקין: כשהממשלה עמדה מול הדילמה הזאת היא קיבלה החלטה, שבעיני היא תמוהה ואני לא מסכים אתה – גם זה נושא שיעלה השבוע מול מנכ"ל משרד ראש הממשלה וזה נושא שוועדת הכספים התבטאה לגביו וחשוב שגם הוועדה הזאת תתבטא – להקפיץ את המחיר כלפי מעלה, במקום להוריד אותו לכולם כלפי מטה.

גלעד ארדן: אני אשמח להצטרף ליוזמה.

דורון בן-שלומי: היוזמה היתה של חברי הכנסת, ונברך מאוד שיצטרפו אליה עוד חברים.

דורון בן-שלומי: הנושא הרביעי הוא בעיקר בהתייחס לאזור ניצנים ואשקלון, והוא הגדרת מחירי הקרקע ללא זכאים ודור ההמשך.

דורון בן-שלומי: הטענה המרכזית של המתיישבים היא שהקהילות בסוף קיבלו החלטה כקהילה לעבור.

דורון בן-שלומי: סעיף 85 מתייחס בעיקר לזכאים והוא קובע להם מחיר מגרש איקס, שמתאים למה שהם קיבלו.

דורון בן-שלומי: אדם קיבל פיצוי בעבור מגרש, הוא מקבל מגרש והוא מוותר על הפיצוי.

דורון בן-שלומי: הטענה שעלתה מצד האנשים שהולכים למקומות כמו ניצנים ואשקלון היא, שברגע שמגדירים את הקהילה רק כקהילת הזכאים, זה לא מאפשר לאנשים נוספים, בעיקר בנים ממשיכים, להצטרף, כי בעצם מחיר המגרש שקובע השמאי של המינהל בימים אלה מגיע ל-90 ול-100 אלף דולר ויותר.

דורון בן-שלומי: באים אנשים ואומרים: חסמתם לנו את כל האפשרות להמשיך לחיות כקהילה, זאת חצי קהילה.

גלעד ארדן: אתם רוצים שמחירי המגרשים יכללו גם בנים ממשיכים?

דורון בן-שלומי: כולם מבינים שזה לא יהיה בדיוק כמו הזכאים, אבל שתהיה אפשרות לתת הטבה מסוימת לבנים הממשיכים על-מנת שהם יוכלו להצטרף לקהילה.

גלעד ארדן: מה הפער היום במחיר בין המגרש לזכאים לבין אלה שלא זכאים?

דורון בן-שלומי: אני אבקש מאנשים מהשטח להשיב.

שמואל כץ: אני חלק מקבוצה שמייצגת את החבר'ה שמתכוונים לבנות בע"ה בשכונת הרצוג בצפון אשקלון.

שמואל כץ: ההסכם נחתם עם המדינה ב-13 בינואר, בתחילת השנה.

שמואל כץ: קצב העבודות בשטח הוא כזה שאנחנו כבר רואים את הניצנים.

שמואל כץ: הכול בסדר מהבחינה הזאת, שהחיינו.

שמואל כץ: אבל לצערי הרב, חלקנו הגדול לא יצליח להגיע ליעד של לבנות את הבית, וזה דבר שאני מעלה אותו למעלה משנתיים.

שמואל כץ: בסוף הדברים שלי אגיש לכבודו חוברת, על-מנת להמחיש לך כמה אנחנו מרגישים לפעמים בצד.

גלעד ארדן: אבל מחיר השכירות באשקלון הוא מאוד נמוך.

גלעד ארדן: כמה הקצו בחוק פינוי-פיצוי?

גלעד ארדן: אפשר לשכור שם וילה ב-600 דולר.

שמואל כץ: משכירים שם בית ב-500 דולר.

שמואל כץ: הגיעו לשם אנשים משדרות, ומי שנפל בתווך זה אנחנו.

שמואל כץ: הפערים, דרך אגב, מוצגים בקבלות.

יעקב כהן: גם בניצנים יש הבעיה הזאת.

גלעד ארדן: כמה המדינה הקצתה לחודש?

עו"ד יוסי פוקס: זה לפי גודל משפחה.

עו"ד יוסי פוקס: בממוצע זה בערך 21,000 שקלים בשנה.

עו"ד יוסי פוקס: בערך 400 דולר לחודש.

איציק עוזר: הממוצע הוא 5.6, ולכן הממוצע לשנה הוא 27,000 שקלים.

עו"ד יוסי פוקס: אמרתי ממוצע.

עו"ד יוסי פוקס: לא לכולם יש שישה ילדים.

שמואל כץ: הממוצע הוא בסוף שאני מוציא מהכיס הרבה מאוד כסף כל שנה.

גלעד ארדן: רובכם שכרתם דירות או וילות?

שמואל כץ: אדם שהיה לו בית של 220 מ"ר, עם הרכוש שהיה לו, אתה מצפה ממנו שיגיע לאשקלון וייכנס לדירה של שלושה חדרים וכל הציוד שלו ייזרק?

שמואל כץ: אז הוא שכר וילה והוא משלם יותר.

שמואל כץ: גם אותו, דרך אגב, צריך לתגמל, כי הבית שלו היה 220 מ"ר.

שמואל כץ: יש מקרים יותר קיצוניים של שני בני זוג, שהילדים כבר יצאו מהבית והיה להם בית של 220 מ"ר, הם מקבלים את הרף הנמוך ביותר על-פי החוק.

גלעד ארדן: כלומר, מה שמשפיע זה לא מה היה לך, אלא כמה משפחה מונה.

עו"ד יוסי פוקס: כמה היא מנתה ביום הפינוי.

עו"ד יוסי פוקס: אם המשפחה גדלה, היא הפסידה.

שמואל כץ: אנחנו משתדלים לא לגדול.

גלעד ארדן: איפה זה מתחם הרצוג?

שמואל כץ: על החוף, מתחם הגולף.

שמואל כץ: מדובר על 70 דולר לשטח עיקרי, 50 דולר לשטח משני.

גלעד ארדן: מי מבקש את הסכום הזה?

שמואל כץ: העירייה.

לאה ורון: זה היטל?

שמואל כץ: זה אגרות בנייה.

שמואל כץ: מדובר על 70 דולר על-פי הערך ביום שבו הגישו את התוכניות.

שמואל כץ: כשחתמנו על ההסכם נאמר לנו, וזאת היתה הסיבה שחתמנו על ההסכם, שבגין עלויות הקרקע הגבוהות ניאלץ להשתתף בעלויות התשתית וכל הדברים האלה, וקיבלנו את האמרה הזאת ועל כן חתמנו בתחילת הדרך.

שמואל כץ: צביה שמעון, ראש מנהלת סל"ע, לא היתה שותפה למהלך דאז.

שמואל כץ: אני מדבר על תקופת יונתן בשיא, והסיכומים היו בין עיריית אשקלון לבין יונתן בשיא.

שמואל כץ: את יישום המשא-ומתן עשינו כבר בתקופה של צביה שמעון, שקידמה מאוד את הנושא הזה.

שמואל כץ: אחד הדברים שצביה עזרה לנו, לדוגמה, הוא להוריד מ-70 דולר ל-50 דולר לשטח משני.

גלעד ארדן: אתה טוען שאגרות הבנייה האלו גבוהות מדי.

שמואל כץ: אני אומר שאגרות הבנייה הן גבוהות מדי, ומן הראוי שאנחנו לפחות נהיה חלק ממכלול המפונים ונשלם על-פי חוק.

שמואל כץ: אמר לי ראש עיריית אשקלון, שאזרח רגיל, לא מפונה, משלם 40 דולר למטר בנוי.

שמואל כץ: אם אנחנו תושבי אשקלון, שנשלם את מה שאנחנו צריכים לשלם על-פי חוק.

שמואל כץ: לא ביקשנו טובות, לא ביקשנו חסדים של אף אחד.

שמואל כץ: 70 דולר זה סכום מאוד נכבד.

דורון בן-שלומי: אני אומר מה הם הדברים הנוספים ונחליט יחד על מה דנים היום.

דורון בן-שלומי: ראש המינהל לא יגיע בכל פעם שנדון.

יעקב אפרתי: לדיונים אתך אני מגיע.

דורון בן-שלומי: אני מכבד את העובדה שאתה פה.

דורון בן-שלומי: אני פה שלוש פעמים בשבוע, לצערי.

גלעד ארדן: למה?

דורון בן-שלומי: נציג הקהילה לא הגיע, ואני לא רוצה לדבר במקומו.

אבי פרחן: לצערי אני מנוסה בעקירה ובשיקום.

אבי פרחן: ההיסטוריה שלי התחילה אחרי העקירה.

אבי פרחן: כל עוד לא נעקרנו, נאבקנו על הבית.

אבי פרחן: מייד אחרי כן גיבשתי קבוצה, בתמיכתו של אריק שרון, איתרנו שטח ליד גבעת אולגה והעסק התקדם כל עוד אריק שרון היה בתפקיד, כי הוא הרגיש מחויבות מוסרית.

אבי פרחן: מאז שהוא נפל למשכב העסק התחיל עם מנגנונים בירוקרטיים.

אבי פרחן: לפני כמה חודשים, אחרי שנה וחצי, קודם על-ידי צביה ואחר-כך על-ידי מר רפי איתן באמצעות דינור, קיבלנו הצעה לרדת מגבעת אולגה ולבוא לנווה-ים, בדרום עתלית.

אבי פרחן: לאחר לבטים, מתוך אחריות לגבי המשפחות שלנו שנמצאות במצוקה נוראית, ולא ארחיב כי כולכם יודעים את המצוקות, את הטרגדיות, את הגירושין ואת הבעיות הפסיכולוגיות וכו', אמרנו שכדי לקצר הליכים נעזוב את גבעת אולגה ונלך לנווה-ים.

אבי פרחן: התחלנו במשא-ומתן לגבי נווה-ים.

גלעד ארדן: מי בממשלה אמר לכם ללכת לנווה-ים?

אבי פרחן: דינור, צביה, רפי איתן וכל הגורמים.

אבי פרחן: עכשיו התחילה הבירוקרטיה מחדש.

אבי פרחן: העסק של נווה-ים מותנה בהסכמה של מר אפרתי, בהסכמה של מנהלת הסדר הקיבוצים, בהסכמה של מנהלת סל"ע, בהסכמה של היועץ המשפטי לממשלה, משרד האוצר ועוד גורמים אחרים שבטח יעלו בדרך.

גלעד ארדן: כמה משפחות?

אבי פרחן: יש לנו 27 משפחות, פלוס 10 משפחות בשלבי הצטרפות.

אבי פרחן: יש לנו כ-150 נפשות, ובעזרת ה' יהיו עוד, בתנאי שיתקדם.

אבי פרחן: אגב, נווה-ים גם ייתן שיקום לקיבוץ שעומד במשבר אדיר כבר המון שנים.

אבי פרחן: מי שמכיר את הנושא יודע.

אבי פרחן: זה ישקם שתי קבוצות, את הקיבוץ ואותנו.

אבי פרחן: אני אומר לכם, ובאמצעות

אבי פרחן: כם לממשלה: הגיע הזמן להפסיק להתעלם מהסבל של העקורים שנעקרו על-ידי צה"ל ומשרד הביטחון, וחלקם נעקרו בפעם השנייה.

אבי פרחן: גם בקבוצה שלי יש כאלה שהיו בימית, נעקרו, שוקמו באלי-סיני, והיום מנסים שוב להשתקם.

אבי פרחן: הגיע הזמן לשים קץ לקשיים שאנחנו חווים יום-יום.

אבי פרחן: אנחנו עומדים עם עשרות פגישות, תכתובות, ישיבות, טלפונים, עם הרבה מנגנונים ממלכתיים, חלקם מרצון טוב אבל אין להם יכולת, לצערי.

אבי פרחן: חלקם גם אדיש לטרגדיות, אדישים למה שקורה.

אבי פרחן: אנחנו בשבילם מספר אישי, תיק עם מספר זהות, זה הכול.

אבי פרחן: רוצים שניקח את הכסף ונלך.

אבי פרחן: אנחנו לא רוצים כסף, אנחנו רוצים שייתנו לנו מה שהיה לנו.

אבי פרחן: אני השתמשתי במשפטים הללו בדברים של ראש הממשלה בוועידה שלו באנאפוליס.

אבי פרחן: אני לא רוצה להיכנס לנושא המדיני והפוליטי של העניין הזה, אבל אני רוצה לקרוא לכם, ובאמצעות

אבי פרחן: כם גם לממשלה וגם לכל הכנסת, לנוכח הטיפול הכושל בשיקומנו, לא לתת יד לשום מהלך מדיני שיגרום לעקירת מתיישבים נוספים ביהודה ושומרון.

גלעד ארדן: תודה.

דורון בן-שלומי: אזור עדיפות שלפחות בחלקו הגדול נפתר בהחלטת ממשלה ביוזמת מנהלת סל"ע ומשרד החקלאות, אני מבין שהיה הסיפור הרטרואקטיבי באזור העדיפות שנפתר בהחלטת ממשלה בימים האחרונים.

גלעד ארדן: יש לנו שבעה נושאים כרגע.

דורון בן-שלומי: יש לנו שבעה נושאים, שאפשר לעשות להם צירופים, כי יש נושאים ששולחן הדיונים שלהם הוא לא השולחן פה.

דורון בן-שלומי: פיצוי החקלאים והסיפור של מחירי המגרשים לא ייפתר בשולחן הזה.

דורון בן-שלומי: ועדת הכלכלה היא ועדה שחשוב שתבין וחשוב שתצטרף למאמץ, זה קריטי.

דורון בן-שלומי: אבל בסוף נכון להיום, אחרי שיש החלטות ממשלה, בשולחן הזה זה לא ייפתר.

דורון בן-שלומי: לכן חבל לפתוח דיונים מעמיקים.

דורון בן-שלומי: צריך בהחלט לשמוע את החקלאים כדי שנבין את הנושא.

גלעד ארדן: אני מסכים אתך שהנושא של פיצוי לחקלאים ומחירי המגרשים בחבל לכיש הם נושאים שכדאי למצות קודם, ואם תהיה הכרעה שלא תיראה לכם וגם נשתכנע אנחנו שהיא לא הוגנת, יכולים לבוא ניסיונות לתיקוני חקיקה שיכפו על הממשלה החלטות אחרות על גובה הפיצוי לחקלאים ועל מחירי המגרשים.

גלעד ארדן: נמצאים כאן ראש המינהל ומנהלת המינהלת.

בנימין יפת: אני מנצר-חזני, היום אני גר בקיבוץ עין-צורים בקרווילות.

בנימין יפת: בואו לא נשכח את הסיסמא שהיתה, שלכל מתיישב יש פתרון.

בנימין יפת: הסיסמא הזאת חרותה להרבה אנשים בראש.

בנימין יפת: לא ייתכן שבעוד 11 יום נסגור ארבעה חודשים של השנה השלישית שאין לנו פרנסה וכלכלה לחקלאים.

בנימין יפת: הייתי רוצה לקבל את הקרקע השנה.

בנימין יפת: אנחנו בשנת שמיטה, אבל הייתי רוצה לקבל את הקרקע בשביל להכין את החממות ולהיכנס לשנה השמינית בעבודה.

בנימין יפת: נוצר היום מצב, שרוב החקלאים שלא עובדים, בני 58, 60 ו-65, שרוצים לחזור לחקלאות, ולא יכולים לחזור לחקלאות בגלל שאין להם הקרקע, אוכלים את כספי הפיצויים שקיבלנו.

בנימין יפת: ואם נמשיך בקצב הזה, נגיע למצב שנצטרך למכור או את הבית או את המשק.

בנימין יפת: גם הגיל עושה את שלו.

בנימין יפת: היום אנחנו עדיין צעירים, בני 58 ו-60, שעדיין יכולים לבנות את המשק מחדש.

בנימין יפת: אבל אם נחכה עוד שנתיים-שלוש, אנשים לא יעמדו בזה.

בנימין יפת: הפיצויים נאכלים ולא קורה כלום.

בנימין יפת: אני מבקש מהוועדה לזרז את החקיקה שזאב אלקין עובד עליה ולהתחיל לרוץ בדברים האלה.

בנימין יפת: אנחנו רוצים להתחיל לפרנס את עצמנו, לא רוצים טובות של אף אחד.

עו"ד יוסי פוקס: אני רוצה לחדד בנושא מחירי המגרשים.

עו"ד יוסי פוקס: חשוב שתהיה גם אמירה של הוועדה הזאת, זה יסייע במהלכים האחרים.

עו"ד יוסי פוקס: יש שמאות של השמאי הממשלתי, ששווי מגרש מפותח במזרח לכיש הוא 33,000 דולר.

עו"ד יוסי פוקס: בזמן שעשו את זה הדולר היה יותר גבוה, דובר על כ-140-150 אלף שקלים, שמאות של השמאי הממשלתי.

עו"ד יוסי פוקס: המתיישבים גם הציגו שמאות נגדית נמוכה מזה, של 100 אלף שקלים.

עו"ד יוסי פוקס: על זה בכלל לא מדברים.

עו"ד יוסי פוקס: כשדורון בן-שלומי הציג קודם לכן מכתב, זה לא מכתב של רענן דינור.

עו"ד יוסי פוקס: יש התחייבויות בכתב, ויודעים את זה במינהלת ובמשרד ראש הממשלה, שהמחיר ללא זכאים יהיה 148 אלף שקלים.

עו"ד יוסי פוקס: על סמך ההתחייבות הזאת נרשמו למעלה מ-100 אנשים ושילמו דמי קדימה, כדי להתיישב במקום על סמך התחייבויות של מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

גלעד ארדן: איפה נרשמו?

עו"ד יוסי פוקס: אצלנו.

עו"ד יוסי פוקס: יש עמותה, כמו בכל מקום התיישבות, שמתחילה לרשום את התושבים שמיועדים והיא זאת שמנהלת את המשא-ומתן מול המדינה.

עו"ד יוסי פוקס: אנחנו מדברים פה על הסתמכות כבר, לא רק התחייבות.

עו"ד יוסי פוקס: בפועל, כמו שהציג בצדק חבר הכנסת אלקין, הסיבה שהעלו את זה פתאום ל-100 אלף שקלים – אגב, זה 100 אלף שקלים כי מה שהם קבעו זה מחיר של 225 אלף שקלים, צמוד למדד ביום חקיקת חוק יישום תוכנית ההתנתקות.

עו"ד יוסי פוקס: אף אחד לא מבין מה הקשר.

עו"ד יוסי פוקס: מדובר על החלטת ממשלה שתחול גם על מי שלא מפונה.

עו"ד יוסי פוקס: מה הקשר בהצמדה הזאת?

עו"ד יוסי פוקס: עוד מעט זה כבר יהיה 250 אלף.

עו"ד יוסי פוקס: 100 אלף שקלים יותר משמאות ממשלתית זה דבר חסר תקדים.

עו"ד יוסי פוקס: ואכן זה נעשה רק בגלל שהמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, הגברת שרית דנה, קבעה שאי-אפשר לעשות את ההבחנה הזאת בין זכאים ללא זכאים, ולכן הוחלט שכולם ישלמו את המחיר הגבוה.

עו"ד יוסי פוקס: בכל דיון שאנחנו יושבים, כולם אומרים שאנחנו צודקים, כולל עוזי קרן.

עו"ד יוסי פוקס: זאת אומרת, מבחינה מעשית הצדק אתנו.

עו"ד יוסי פוקס: אז אם כל הוועדות לקראת סוף השנה הזאת, כולל ועדת הכלכלה, ישימו את המשקל על משרד ראש הממשלה, הדבר הזה ייפתר.

עו"ד יוסי פוקס: אפשר לעשות את זה היום, עם למעלה מ-150 משפחות שנרשמו שם.

ירון סולומון: אני מהאיחוד החקלאי.

גלעד ארדן: מה זה האיחוד החקלאי?

ירון סולומון: זאת תנועה התיישבותית, שיש לה 80 אגודות חקלאיות וקהילתיות ברחבי מדינת ישראל, ואנחנו מלווים כמה קהילות של מפונים.

ירון סולומון: אנחנו מלווים את החלוציות 1 ו-4 ואנחנו מלווים את החבר'ה מבוסתן הגליל, 30 משפחות, ואת החבר'ה של גני-טל בחפץ-חיים.

גלעד ארדן: מה הפערים?

ירון סולומון: פערים מאוד גדולים.

ירון סולומון: מדובר על 400 אלף שקלים למגרש.

גלעד ארדן: איפה זה נמצא?

ירון סולומון: על גבול מצרים, בחלוציות.

איציק עוזר: מאיפה הבאת את המספר הזה?

ירון סולומון: יש 100 אלף דולר למגרש.

איציק עוזר: זאת פעם ראשונה שאני רואה אותך.

איציק עוזר: אתה מדבר על סכומים בכלל לא קשורים למציאות.

ירון סולומון: אם טעיתי, אני שמח שטעיתי.

ירון סולומון: ברגע שייקבע מחיר המגרש וכולם יהיו נעולים על העניין הזה, ניתן יהיה להמשיך קדימה ולהוציא גם את המתיישבים מתוך אתרי הקרווילות שהם יושבים בהם.

ירון סולומון: אני מבקש שוועדת הכלכלה תטיל את כל כובד משקלה על העניין הזה ותפתרו את העניין, כי זה מסתובב עם ועדות.

דינה זייפר: אחת הנקודות הנוספות לגבי מתחם הרצוג באשקלון – עיריית אשקלון עשתה תכנון הנדסי אדריכלי לגבי מתחם הרצוג.

דינה זייפר: אנחנו לא ידענו את הגבהים לפני כן.

דינה זייפר: הם עשו את זה מתחם סגור, כמו מבצר.

דינה זייפר: כל הרחובות סגורים.

דינה זייפר: בגלל שהם סגורים, היו צריכים לעשות תכנון כזה שהגבהים בין מגרש למגרש הם בהפרשים של 1.70 עד 2 מטרים.

דינה זייפר: זה דורש קירות מגן מבטון, שהם מאוד יקרים.

דינה זייפר: אנחנו צריכים לשלם עשרות אלפי שקלים רק על הבטון.

דינה זייפר: גם לבנות צריך.

דינה זייפר: יש לי פה קטע של המגרש שלי, שמראה את ההפרש.

דינה זייפר: זה שתי וערב כל המתחם.

דינה זייפר: זאת תוספת מאוד גדולה.

דינה זייפר: לכן או שעיריית אשקלון תממן את קירות המגן האלה, או שהמינהלת תשלם על קירות הבטון האלה.

שמואל כץ: בהסכם מופיע ויש התייחסות של צביה שמעון, עד חצי מטר זה בעלות המשתכן, מעל חצי מטר זה בעלות החברה הכלכלית.

דינה זייפר: אבל בסוף אנחנו משלמים.

רוני מהצרי: עד עכשיו ישבתי בשקט, אבל לא צריך להגזים.

רוני מהצרי: את יכולה מחר להגיש את התוכנית שלך, ואם היא בסדר תקבלי גם היתר בנייה.

דינה זייפר: אנחנו לא יכולים לקבל אישור, בגלל שהחברה הכלכלית שבבעלות העירייה לא נתנה אישור.

רוני מהצרי: הגשת תוכנית בנייה?

דינה זייפר: אי-אפשר לקבל אישור.

רוני מהצרי: חמישה הגישו, ואני אתן להם בוועדה לבניין ערים.

דינה זייפר: אני הגשתי, אבל אי-אפשר לקבל אישור בגלל שהחברה הכלכלית לא נתנה את התוכנית של מודד מוסמך, וזה קשור לחברה הכלכלית שבבעלות העירייה.

דינה זייפר: הם לא נותנים את זה וזה גורם לסחבת.

דינה זייפר: כן או לא, מר מהצרי?

גלעד ארדן: תודה, גברתי.

דורון בן-שלומי: אני רוצה לסכם את הנושאים שאנחנו לא דנים בהם היום.

דורון בן-שלומי: כרגע זה סגור מבחינת משרד ראש הממשלה בשני התחומים, גם בצד החקלאי שהוא אומר שהוא לא מוכן לתת יותר ממה שסוכם, וגם במחירי המגרשים, כרגע זה המחיר וזה עבר החלטת ממשלה.

דורון בן-שלומי: אנחנו צריכים לשנות מצב.

דורון בן-שלומי: בקשתנו מוועדת הכלכלה, שהיא תצטרף ליוזמות הקיימות ותפתח ביוזמות חדשות.

דורון בן-שלומי: תיקוני חקיקה בשני המקרים נראים דברים יותר רחוקים, ולכן עיקר הלחץ שאנחנו מבקשים שהוא יהיה סביב שנת התקציב הנוכחית, שיכולת ההשפעה של המשכן הזה על הממשלה היא הגדולה ביותר בתקופה הזאת – אנחנו מבקשים שהנושא יהיה על סדר-היום בעדיפות הגבוהה ביותר, שהעניינים לא יתקדמו סביב שנת התקציב עד שהנושאים האלה יבואו על פתרונם.

דורון בן-שלומי: זאת בקשתנו.

גלעד ארדן: אתה אומר ששני הנושאים, של הפיצוי לחקלאים ומחירי המגרשים, הם נושאים שקשורים לאובדן הכנסות.

גלעד ארדן: האחד זה ממש לתת כסף.

גלעד ארדן: אלה שני נושאים שאתה רוצה שנצטרף ליוזמות החקיקה הקיימות.

עו"ד יוסי פוקס: לא חקיקה.

עו"ד יוסי פוקס: חקיקה זה תהליך ארוך.

עו"ד יוסי פוקס: צריך עכשיו, בחודש הזה, להצטרף לוועדת הכספים במהלך הזה ולפנות למשרד ראש הממשלה כדי להחזיר את המחיר המקורי.

גלעד ארדן: מי שמצוי בפרטי המשא-ומתן הוא חבר הכנסת אלקין.

גלעד ארדן: אני מציע שתחזירו אותו לדיון כדי שייתן את המספרים.

עו"ד יוסי פוקס: הפער הוא כ-40 מיליון שקלים בין ההתחייבות הקודמת, בהתייחס לכלל המגרשים של שלב א', לבין המחיר הזה.

גלעד ארדן: מה הפער בפיצוי לחקלאים?

עו"ד יוסי פוקס: אני לא יודע.

גלעד ארדן: אני אברר את המספרים עם חבר הכנסת אלקין, ואז אולי אכנס את הוועדה רק לשם קבלת החלטה בנושא הזה.

גלעד ארדן: אני מציע שעכשיו, אחרי שהורדנו את שני הנושאים האלו מסדר היום, נתחיל לעבור לנושאים האחרים שדיברתם עליהם, שלכאורה יש קשר יותר למינהל או למנהלת סל"ע.

דורון בן-שלומי: נושא אחד הוא סיפור אשקלון, עם כל הבעיות שיש שם, והשני הוא סיפור הקרקעות, מינהל ומשרד החקלאות.

גלעד ארדן: אני רוצה לבקש ממינהלת סל"ע ומהמינהל סקירה והתייחסות לנושאים שעלו כאן, שומריה ואמציה, אשקלון, אבני אית"ן ונווה-ים.

גלעד ארדן: צביה שמעון, בבקשה.

צביה שמעון: אני רוצה בכל זאת לומר מילה על החקלאות, בעיקר בשבילכם, חברי הכנסת, משום שבפורום הזה דנו הרבה פעמים, וזה ויכוח שבינינו לביניכם והוא ימשיך להתקיים.

צביה שמעון: אני רק רוצה לבקש שלפני שפותחים בהצהרות, תשמעו אותנו ואת ההסברים שלנו, משום שבהתבסס על עבודות רציניות שעשינו, כולל עבודה שאתם עשיתם על המפונים, אנחנו מגיעים למסקנות אחרות לגמרי.

צביה שמעון: לאחרונה, וחלקכם אפילו נהנה מהכסף הזה, שילמנו הרבה מאוד כסף, על-פי החלטות של הוועדה המיוחדת וועדות הזכאות, כששדרגנו את החממות ובאנו לקראתכם המון.

צביה שמעון: לא על החממות, אלא על הציוד שהיה לכם בתוך החממות, שידרגנו מ-ב' ל-ג'.

צביה שמעון: זה נתן לכם עוד 40 מיליון שקלים בערך.

גלעד ארדן: מה זה אומר מ-ב' ל-ג'?

קריאה: זה פיצוי כפול.

צביה שמעון: הוספנו עוד 40 מיליון שקלים לחקלאים, ולאחרונה קיבלנו החלטה נוספת, שיש לה משמעות כספית מאוד גבוהה.

צביה שמעון: אני מציעה, חברי הכנסת של ועדת הכלכלה, שתזמינו אותנו.

צביה שמעון: אנחנו נציג את המספרים, נציג את הדברים, ותשפטו אתם.

צביה שמעון: אם אתם רוצים להצטרף ליוזמות חקיקה כאלה ואחרות, אז בבקשה.

צביה שמעון: אנחנו גם ביקשנו מחבר הכנסת אלקין ואחרים, ונשמח אם יהיה איזשהו פורום שמתכוון להגיש את החוק, שישמעו אותנו.

גלעד ארדן: מה הסיבה שלדע

גלעד ארדן: תכם הם לא בונים?

צביה שמעון: יש כל מיני סיבות.

צביה שמעון: אני מוכנה לשבת אתך ולתת לך סקירה ארוכה ומפורטת.

צביה שמעון: בכל יישוב יש דברים קטנים.

דוד רותם: אולי אפשר דווקא לגבי יד-חנה להסביר?

אייל קדמון: הדברים הקטנים האלה נמשכים כבר שנתיים וחצי.

אייל קדמון: יש פה נציג של יד-חנה?

אייל קדמון: זה תמיד ככה, מציגים את מי שלא נמצא פה.

צביה שמעון: אני מוכנה לשבת אתך מתי שאתה רוצה.

דוד רותם: אני לא רוצה שתשבי אתי.

דוד רותם: אני רוצה לפרוטוקול, מה הבעיה ביד-חנה.

דוד רותם: אם היושב-ראש יאשר, כמובן.

גלעד ארדן: לא, אני לא מאשר.

גלעד ארדן: ביקשתי להבין כללית קודם כל את הבעיות.

גלעד ארדן: עלו פה גם בעיות נקודתיות של יישובים רבים, אבל אני מנסה להבין את התפיסה הכוללת.

גלעד ארדן: האם מה שאמרת הוא שבגלל בעיות קטנות אדם מתחיל לעכב את התחלת בניית בית הקבע שלו?

גלעד ארדן: לי זה נשמע קצת לא הגיוני.

צביה שמעון: בפירוש כן.

גלעד ארדן: אולי מה שקטן בעיניכם הוא רציני בעיניהם?

צביה שמעון: לכן אמרתי שאני מוכנה לשבת עם כל אחד מחברי הכנסת.

צביה שמעון: הבעיה היא שההסכמים הם חסויים, ואסור לנו לפרט אותם.

צביה שמעון: ביקשנו מהוועדים לפרסם, והם אמרו לנו שלא.

צביה שמעון: לכן בפורום כזה, כשהישיבה משודרת בשידור חי, אני לא יכולה להיכנס לפרטים.

צביה שמעון: ההסכמים הם יפים, מה שמעכב אלה דברים קטנים שחבל על הזמן.

צביה שמעון: יש כאלה שלקחו את עצמם, כמו שמוליק והחבר'ה שלו בגולף, והלכו להסכם, למרות שהיו שם הרבה דברים פתוחים, ובהמשך סגרנו אותם.

צביה שמעון: אני מבקשת את העזרה שלכם להאיץ באנשים לבוא ולקחת את המגרשים, לחתום על ההסכמים, והדברים יסתדרו.

צביה שמעון: אף אחד מאתנו לא מתכוון לעזוב את המדינה בימים הקרובים.

דורון בן-שלומי: אי-אפשר לקחת את הקורבן ולעשות אותו האשם.

צביה שמעון: חס וחלילה.

גלעד ארדן: אתם יכולים לתת דוגמה לדבר קטן שמעכב בנייה?

גלעד ארדן: את לא חייבת להגיד באיזה מקום, אבל אני רוצה להבין מה זה דבר קטן.

צביה שמעון: נתנו לאנשים מגרש של דונם, כשהגיע להם רק חצי דונם, במקום מאוד אטרקטיבי, והם רוצים 30,000 שקלים לפצל את המגרשים כדי לבחור אחד, שזה בכלל לא ענייננו.

גלעד ארדן: בגלל זה לא מתחילים לבנות?

עו"ד יוסי פוקס: זאת לא הצגה נכונה של הדברים, כי הם קיבלו דונם במקום חצי דונם כי היתה להם נחלה בגוש-קטיף ולא בית.

צביה שמעון: אני לא מדברת על חקלאים.

צביה שמעון: הפינוי הוא קשה.

צביה שמעון: האנשים עברו כאן דברים לא קלים בכלל.

צביה שמעון: המצב שלהם מבחינת התעסוקה, למרות כל מה שאנחנו עושים, עדיין לא טוב.

צביה שמעון: מצבם לא טוב, ואני לא מציירת תמונה ורודה.

גלעד ארדן: כיושב-ראש "אל סם" אני יכול לספר לך על עוד בעיות של הנוער.

צביה שמעון: אני חושבת שאין בעיות שאני לא יודעת עליהן, ואני עושה כמיטב יכולתי, וכך גם חבריי במנהלת סל"ע.

עו"ד יוסי פוקס: אגב, אנחנו מוכנים במזרח לכיש באותו מודל, להיכנס עכשיו למקום.

צביה שמעון: ביקשתי מדורון, למרות שהחלטת הממשלה מדברת על 100 חתימות, שיביא לי חתימות ואשנה את החלטת הממשלה ושנצא לדרך.

עו"ד יוסי פוקס: מישהו בחלוציות חתם על 400,000 שקלים?

עו"ד יוסי פוקס: תקשיבי למה שאת אומרת, אני לא סתם מתעקש.

עו"ד יוסי פוקס: להציג לוועדה מה הנייר שהעברתם לנו, לחתום על 250,000 שקלים?

צביה שמעון: לא, חכה.

עו"ד יוסי פוקס: אני מוכן היום ש-100 האנשים יבואו עכשיו ממזרח לכיש, יתקדמו, נמשיך לדון על המחיר.

עו"ד יוסי פוקס: אף אחד לא יחתום על מחיר שהוא יותר גבוה משמאות ממשלתית.

עו"ד יוסי פוקס: יהיה לך מחר להציג לכולם.

עו"ד יוסי פוקס: ניתן את דמי הקדימה ולא נתחייב יותר משמאות ממשלתית.

גלעד ארדן: סיכמנו שלא דנים בנושא הזה כרגע.

עו"ד יוסי פוקס: הם אומרים שהם לא חותמים, כאילו זה משהו שולי.

עו"ד יוסי פוקס: כי הם רוצים שתחתום ותוותר מראש על כל התנאים ששנויים במחלוקת.

עו"ד יוסי פוקס: זה אבסורד.

צביה שמעון: אני רוצה לחלק בין מפונים לבין מי שבא מבחוץ.

צביה שמעון: המפונים הזכאים, אלה שזכאים להסכם העתקה על-פי חוק פינוי-פיצוי, קיבלו מענק שלא נותנים אותו באזור הזה, 135,000 שקלים, מתוך מחשבה שאנחנו צריכים לעזור להם במחיר הקרקעות.

צביה שמעון: כשראש הממשלה הגיע לביקור הוספנו את הסעיף הזה, וראש הממשלה העניק אותו כמתנה לאנשים האלה.

צביה שמעון: האנשים האלה משלמים 50,000 דולר שהם קיבלו כמרכיב קרקע בפיצויים שלהם, שזה נותן 225,000 שקלים ועוד ההצמדה, ועל זה הם מקבלים 135,000 שקלים, שזה אומר שהמגרש בשביל הזכאים בלכיש הוא 90,000 שקלים בלבד.

צביה שמעון: במקום שהולך להיות כמעט מרכז הארץ.

גלעד ארדן: אני רואה את הנהירה לשם.

צביה שמעון: יהיה שם כביש 6, כביש 358.

צביה שמעון: זה הולך להיות מקום מאוד יפה, מאוד אטרקטיבי.

דוד רותם: בית ראש הממשלה הולך להיות מועבר לשם.

צביה שמעון: אתם יכולים לצחוק כמה שאתם רוצים.

צביה שמעון: זה מקום מדהים.

אייל קדמון: גוש-קטיף היה יותר מדהים.

גלעד ארדן: שלא יהיו אי הבנות.

גלעד ארדן: לא אמרנו שזה לא מקום מדהים.

גלעד ארדן: אבל לא יהיה ביקוש אדיר מכל המדינה.

רוברט אילטוב: מבחינה גיאוגרפית זה יושב על מרכז הארץ, יכול להיות.

צביה שמעון: 90,000 שקלים בלבד למשפחה זכאית.

צביה שמעון: יש הרבה בעיות, אבל אנחנו רוצים לצאת לדרך ולכן חשובה החתימה הראשונה.

צביה שמעון: אני מזמינה אתכם לסיור שם.

צביה שמעון: תראו כמה זמן לוקח להגיע לשם מירושלים.

דורון בן-שלומי: אם זה מרכז הארץ וכל כך מבוקש, אז למה אתם מתנים את זה בחתימות שלנו?

דורון בן-שלומי: תפתחו, ואחר-כך תשווקו.

דורון בן-שלומי: מה זה קשור אלינו?

גלעד ארדן: אם לא הם, יבואו אחרים.

צביה שמעון: מנהלת סל"ע מתעסקת בנתונים.

גלעד ארדן: בגלל שזה מרכז הארץ רוצים עכשיו לגבות על כביש 6 על החלק הדרומי כסף, כי זה מבוקש.

צביה שמעון: אני לא פותרת את הבעיות של המדינה.

צביה שמעון: אני אחראית על המפונים, וגם זה קשה לי.

גלעד ארדן: לא האשמתי אותך בזה.

צביה שמעון: למפונים זה עולה 90,000 שקלים, וזה בהחלט מניח את הדעת.

צביה שמעון: אגב, לגבי הבנים, בהסכם חברי הכנסת, ההסכם שנעשה עם אביגדור יצחקי ועם אורי אריאל, יש איזשהו סכום שיכול להגיע עד 140,000 שקלים, שזה בהחלט עוזר.

צביה שמעון: אבל זה נכון שאנשים מבחוץ יתקשו או שלא ירצו להגיע ללכיש במחירים האלה, וזה עניינו של יועץ ראש הממשלה לענייני התיישבות, של רענן ושל אחרים, וזה פחות ענייני.

יעקב אפרתי: בנחושה אנחנו משווקים היום קרקע ומשלמים סדרי גודל דומים.

דוד רותם: מה המרחק בין נחושה לירושלים?

צביה שמעון: למפונים הזכאים זה עולה 90,000 שקלים, שזה בהחלט סביר.

צביה שמעון: אלה שבאים מבחוץ הם עניינכם, עניינו של המינהל, של אחרים.

צביה שמעון: אבל זה לא לפורום הזה וזה לא קשור למפונים.

צביה שמעון: למרות שאומר לי דורון, ובצדק, שהוא לא יקים יישוב של 20 משפחות, הוא רוצה סביבו אנשים, הוא רוצה מקום גדול כדי שלא יהיה צורך בשביל כל שקית חלב לנסוע לקריית-גת.

צביה שמעון: אבל זה לא הפורום הזה.

גלעד ארדן: אבל זה נשמע לך טיעון סביר, הגיוני?

צביה שמעון: את דעתי אני אומרת במקומות שצריך.

צביה שמעון: אני אחראית על מפונים.

צביה שמעון: אמרתי קודם שגם זה קשה לי.

גלעד ארדן: אני מבין את מה שאת אומרת, שאת לא אחראית על המבנים של מי שהם לא זכאים.

גלעד ארדן: אבל אם חלק מהסיכוי של המפונים להשתכן מחדש ביישוב ולנהל מחדש חיים כרוך גם בזה שלאותו יישוב יבואו גם אנשים נוספים, זה בהחלט כן במסגרת הטריטוריה שלך, במסגרת הטיפול שלך, להגיד שאת כמנכ"לית מנהלת סל"ע חושבת שהמדינה צריכה לתת תנאים שיאפשרו בנייה של יישוב קהילתי, והם לא צריכים להתחיל מחדש הכול.

צביה שמעון: אני בעלת אינטרס לא כמו המפונים אבל כמעט כמו המפונים.

צביה שמעון: אני רוצה שיסתדר להם הכול.

גלעד ארדן: אני לא מטיל בכך ספק.

צביה שמעון: למי שמקבל את ההחלטות יש התמונה הכוללת, והם יודעים מה הם יכולים להרשות לעצמם וכמה הם יכולים להרשות לעצמם.

צביה שמעון: יש להם התמונה הכוללת למה צריך לתת את התקציב ואיפה להשקיע יותר ואיפה פחות.

צביה שמעון: אני אחראית לדאוג לאנשים האלה.

צביה שמעון: יש מחר פגישה אצל רענן, ומי שרוצה להצטרף שיצטרף.

צביה שמעון: אני רק אומרת בשביל ההגינות, שרענן עשה מעל ומעבר לעניין הזה והוא התאמץ והוא התווכח והוא הגיע למקסימום והוא ביקש עוד פעם בדיקה, וגם עכשיו הוא ביקש עוד בדיקה.

משה כחלון: במסגרת הפינוי רענן היה הרבה יותר נמרץ.

צביה שמעון: רענן לא היה בתקופת הפינוי.

משה כחלון: אבל הוא היה מאוד נמרץ, הוא ואילן כהן וכל המשרדים הרלוונטיים.

משה כחלון: לכן לא לעשות לו הנחות.

צביה שמעון: רענן דינור הקים את ועדת פיאלקוב, שבודקת את המחירים.

צביה שמעון: בחלוציות בינתיים המחיר ירד ל-1.8 דונם או 2 דונם ל-180,000 שקלים בסך הכול, ומתנהלת עוד בדיקה.

צביה שמעון: בסך הכול כן נעשו בדיקות וכן באים לקראת.

צביה שמעון: מחיר של חצי דונם עולה שם 60-70 אלף שקלים.

עו"ד יוסי פוקס: אז למה אותה ועדה לא דנה בעניין מזרח לכיש, אם הוועדה כבר קובעת מחירי מגרשים?

עו"ד יוסי פוקס: זאת שאלה שמתבקשת.

ירון סולומון: על 180,000 אני חותם.

צביה שמעון: בבקשה.

ירון סולומון: זה סגור?

צביה שמעון: כן.

עו"ד יוסי פוקס: תקשיב גם למחיר, 60,000 שקלים.

צביה שמעון: זה לכל מי שבא.

צביה שמעון: גם אתה יכול לחיות שם.

צביה שמעון: לכיש היא באמת בעייתית, יש גם הבעיות של "הירוקים".

גלעד ארדן: יש לך התייחסות לאבני אית"ן ולנווה-ים?

צביה שמעון: בוודאי.

צביה שמעון: לאבני אית"ן הלכה קבוצה שהיא לא זכאית להעתקה קהילתית.

צביה שמעון: יש שם 20 משפחות זכאיות.

צביה שמעון: ובכל זאת את הקבוצה הזאת אני באופן אישי מלווה עוד בהיותי סמנכ"לית של משרד ראש הממשלה ולא רק ראש מנהלת סל"ע.

צביה שמעון: יעידו ראש המועצה, אלי מלכא, וסגנו, ואנחנו בעד ותמכנו ועשינו, והם יושבים שם ועושים חקלאות ודברים אחרים יפים.

צביה שמעון: זאת קבוצה יוצאת מן הכלל, שיש להם עוד המון בעיות, אבל אני רואה אותם כאחת הקבוצות היותר משוקמות שבאחריותי.

צביה שמעון: היתה ישיבה במשרד החקלאות והיו סיכומים בעניין הקרקע בימים האחרונים, אבל יעקב אפרתי ידבר על כך.

גלעד ארדן: אם הכול מסוכם, מה הבעיה?

צביה שמעון: יש בעיה של היישוב הוותיק, שרוצה להבטיח לעצמו כמה דברים.

צביה שמעון: אני ביקשתי מהיישוב הוותיק, מכיוון שיש שם נחלות ויש שם תב"ע מוכנה, שיוותרו על הנחלות שלהם, ייתנו אותן למפונים שיתחילו לבנות מייד, ואנחנו נקצה להם בעתיד.

צביה שמעון: הם רוצים איכשהו להבטיח את זה ולעשות את ההסכם הזה.

צביה שמעון: כולנו עובדים על זה.

גלעד ארדן: מה בעניין נווה-ים?

צביה שמעון: נווה-ים זה בעייתי מאוד, זה נכון.

צביה שמעון: אני הצעתי את זה לאבי פרחן.

צביה שמעון: אני גאה שהכרחתי אותו והתחננתי שהוא יבוא אתי ויראה את זה.

צביה שמעון: אולגה לא היה סיכוי בחיים, משום שמחירי המגרשים שם גבוהים.

צביה שמעון: לקח המון זמן עד שהם הסכימו, 7-8 חודשים.

גלעד ארדן: אני חייב להגיד לך משהו, לפני שאת ממשיכה.

גלעד ארדן: במקרה שמעתי את הדו-שיח ביניכם.

גלעד ארדן: עד לפני חמש דקות מר אפרתי לא ידע שאת הצעת להם את נווה-ים.

גלעד ארדן: זה מלמד אותי משהו מאוד מעניין על איך הממשלה עובדת.

צביה שמעון: אפרתי, לא ידעת שיש נווה-ים?

יעקב אפרתי: יונתן בשיא נתן לי תשובה שלילית על נווה-ים.

יעקב אפרתי: נווה-ים לא נכלל במכלול הפתרונות.

יעקב אפרתי: אמרנו להם שנווה-ים זה קיבוץ, יש תנאי קבלה לחברים בקיבוץ.

יעקב אפרתי: מי שרוצה להצטרף לקיבוץ, יכול.

יעקב אפרתי: בשביל להצטרף לקיבוץ לא צריך הסכמה של המינהל.

צביה שמעון: אז ידעת.

יעקב אפרתי: נכון.

אבי פרחן: הסכמנו.

אבי פרחן: ביקשו שנהיה חברי קיבוץ.

אבי פרחן: תנו להשתכן.

אבי פרחן: נהיה קיבוצניקים, נהיה מושבניקים, נהיה לא-יודע-מה.

צביה שמעון: יעקב אמר לי: זה בהסדר של פלמחים, זה קיבוץ, זה לא ענייני.

צביה שמעון: לכי ליועץ המשפטי לממשלה ותנסי לארגן את זה.

צביה שמעון: אמת לאמיתה.

יעקב אפרתי: אפילו לא צריך יועץ משפטי.

יעקב אפרתי: אם הם רוצים להתקבל כחברים, אין בעיה.

אבי פרחן: אני רוצה כמו ביד-חנה וכמו בפלמחים וכמו בהסדרים אחרים שעשיתם, כמו מבקיעים וכמו ההסדרים האחרים.

אבי פרחן: אני מוחה על כך שההסדרים האלה חסויים.

אבי פרחן: יש חופש המידע, אני רוצה את המידע הזה.

שמואל כץ: הם לא חסויים.

אבי פרחן: למה אי-אפשר לחשוף אותם?

צביה שמעון: תבקש מהם.

אבי פרחן: אני מבקש ממך.

צביה שמעון: יש חוק במדינה.

צביה שמעון: נווה-ים זה לא כל כך עניינו של יעקב.

צביה שמעון: מה שכן עניינו אנחנו מדברים.

צביה שמעון: אבל גם יעקב יודע.

צביה שמעון: דרך אגב, אורי זלדמן תמך בנושא הזה מהתחלה והוא שותף לכל מה שקורה.

צביה שמעון: יש בעיות קשות מאוד.

אבי פרחן: תפתרו אותן.

גלעד ארדן: מדוע אין הסדר?

צביה שמעון: אנחנו עובדים עכשיו על טיוטה של הסכם ואנחנו מתקדמים, אבל זה לוקח זמן, משום שהקיבוץ הוא בצרות צרורות.

צביה שמעון: זה נכון שאם נשקם, נשקם גם אותו.

צביה שמעון: כל מה שנאמר פה נכון ואני תומכת בכך.

צביה שמעון: זה ייקח לנו זמן, אבל אני לא אומרת פה שזה ייצא לפועל.

צביה שמעון: אנחנו חייבים לבנות את הדבר הזה היטב.

אבי פרחן: מה לא ייצא לפועל?

אבי פרחן: אחרי שהצעתם לנו זה לא ייצא לפועל?

אבי פרחן: מה אני אגיד למשפחות, שאני מושך אותן?

אבי פרחן: אמרתי להן שנרד מגבעת אולגה ונלך לנווה-ים, כי הממשלה אמרה לנו ששם יש פתרונות טובים.

אבי פרחן: מה אגיד לאנשים האלה?

צביה שמעון: המחירים בנווה-ים יקרים מאוד.

אבי פרחן: מה זה יקרים מאוד?

אבי פרחן: הבית שלי היה יותר יקר, צביה.

אבי פרחן: הבית שלי באלי-סיני היה הרבה יותר יקר.

אבי פרחן: האדמה שם היתה יותר יקרה.

אבי פרחן: אני מכבד אותך ומעריך אותך, אבל אני רוצה סוף-סוף בית.

צביה שמעון: גם אני מעריכה אותך.

צביה שמעון: המחירים בנווה-ים יקרים מאוד.

צביה שמעון: הקיבוץ בבעיה קשה מאוד, ואנחנו בכל זאת דוחפים להסכם הזה.

צביה שמעון: אבי יודע.

אבי פרחן: כבר נפגשנו וקבענו ואנחנו עושים אתם יחד אסיפה.

גלעד ארדן: כשאת אומרת שהקיבוץ בקשיים, מה המטלה התקציבית שמטילה על אותו קיבוץ הקליטה של אנשים חדשים?

צביה שמעון: הקיבוץ לא אומר: אהלן וסהלן, בוא אבי ותשב אצלי.

צביה שמעון: הוא רוצה שנכסה לו את החובות ודברים אחרים.

גלעד ארדן: את אומרת שבמסגרת הדרישות של הקיבוץ כדי שהוא יסכים לקלוט מפונים – טוב לדעת שהערבות ההדדית בישראל מאוד מתחזקת כל הזמן – יש דרישות תקציביות של אנשי הקיבוץ?

צביה שמעון: הם רוצים פנסיה, הם רוצים עוד הרבה דברים.

גלעד ארדן: אבל יש משהו במה שאבי אומר.

גלעד ארדן: הייתי מצפה שאם מישהו מגורמי המדינה, בוודאי בכיר כמוך, מציע להם מקום מסוים, זה אחרי שהוא כבר בדק עם הקיבוץ מה הדרישות והוא חושב שהוא יכול לעמוד בדרישות האלה, לא לפני.

גלעד ארדן: נראה לי שהסדר קצת הפוך.

גלעד ארדן: למרות שאני בטוח שהכוונה טובה.

צביה שמעון: כשאתה בונה במקום אחד, זה נכון והגיוני.

צביה שמעון: אבל כשאתה בונה ב-24 מקומות ויש לך עוד כמה קבוצות שמסתובבות ולא ברור לך, אז קודם כל אתה מנסה להתביית ואחר כך בודק את האפשרויות.

צביה שמעון: אין לי רק אבי פרחן, למרות שאבי יקר מאוד ללבי, יש לי עוד כמה קבוצות.

צביה שמעון: לכן ברגע שהוא הסכים נכנסנו מייד לפעולה.

צביה שמעון: מסתובב אצלי האיש שאחראי על כל ההתיישבות, הוא מטפל בזה באופן אישי.

צביה שמעון: באף אחד אחר הוא לא מטפל באופן אישי.

צביה שמעון: הדברים לא הולכים מהר כמו שאני רוצה.

צביה שמעון: הייתי מאוד שמחה שהקבוצה הזאת תשתקם ראשונה.

שמואל כץ: אתם כל כך הרבה משלמים למקומות שיקלטו את המפונים.

שמואל כץ: אני מרגיש כמו מצורע באיזשהו מקום.

גלעד ארדן: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, אורחים נכבדים, אני יושב כאן שעה וחצי ואני מלא השתוממות מהאדיבות, מהזריזות, ממתנת חינם שאני רואה מכל הגורמים, שהולכים לקראת המתיישבים המפונים.

יעקב כהן: זה דבר יוצא מן הכלל, זה לא מקובל במדינת ישראל.

יעקב כהן: כולם עוזרים, ברוך ה'.

יעקב כהן: נשאלת השאלה, אם זה כל כך טוב, למה זה כל כך גרוע?

יעקב כהן: האם יכול להיות שאחרי שנתיים וחצי כמעט אף אחד לא התחיל לבנות?

יעקב כהן: אני חייב להגיד שהקרדיט הוא לא רק לכם, המינהלת, אנחנו חייבים להודות גם לראש הממשלה לשעבר, שיאריך ימיו ושיהיה בריא.

יעקב כהן: גם לו יש חלק בכך שמצב המפונים כל כך טוב.

יעקב כהן: אבל אם כל כך טוב, למה כל כך גרוע?

יעקב כהן: איך ייתכן?

יעקב כהן: ביקרתי במקומות האלה.

יעקב כהן: יושבים שם אנשים שהיו להם וילות והיום יש להם קרוואנים.

יעקב כהן: הם גרים במקום שאי-אפשר לגור בו, חם, יתושים, נזילות.

יעקב כהן: רובם מובטלים, אין פרנסה.

יעקב כהן: יש בעיות משפחתיות, יש בעיות עם הילדים, יש בעיות נפשיות.

יעקב כהן: כולם עוזרים.

יעקב כהן: איפה אנחנו נמצאים?

יעקב כהן: חייבים להודות לכולם שהולכים לקראתם.

יעקב כהן: אנחנו חייבים לדעת שאנחנו לא הולכים לקראת אף אחד.

יעקב כהן: אנחנו צריכים לקפוץ ולפסוח על כל המכשולים, להיות באמת נדיבים.

יעקב כהן: אני שומע כאן מחירי קרקעות שלדעתי זה מוגזם.

יעקב כהן: אני יודע מה מצב הנדל"ן.

יעקב כהן: זה לא תושב חוץ שבא לקנות, אלה אנשים כאובים שפינינו אותם ואנחנו צריכים להפוך את הדיסק, לעבור את המכשולים הבירוקרטיים ולתת להם פתרון.

יעקב כהן: ממה שאני יודע, חלקם הגדול אוכל כל חודש – חודש אחד הוא אוכל את הפלורוסנטים שלא יהיה לו לבנות, חודש אחד הוא מקלף את הטיח, חודש אחד את המרצפות.

יעקב כהן: הם מובטלים, הם אוכלים את הבניין.

יעקב כהן: חלקם לא יוכלו לבנות וכבר לא יכולים לבנות את הבניין שלהם, כי הם אכלו את הכסף, הם מובטלים.

יעקב כהן: הם היו אנשי יצירה, אנשי בנייה, העילית של האזרחים שלנו, ואנחנו חייבים ללכת לקראתם.

יעקב כהן: חלקם הגדול לא יכול היום לבנות את הדירות שלו.

יעקב כהן: הייתי במקום וראיתי, הם יושבים במועדונים במשך היום.

יעקב כהן: אתם יודעים איזו הרגשה זאת לאדם שעבד עשרות שנים?

יעקב כהן: אני קורא לקיים ישיבת מליאה בנוכחות ראש הממשלה, שיחתמו 40 חברי כנסת.

יעקב כהן: אנחנו רוצים שהוא ישמע את הדברים.

יעקב כהן: הוא כבר עסוק בפינוי אחר.

יעקב כהן: אנחנו צריכים להגיד לו שהוא לא יכול לפנות כל זמן שהוא לא גמר אתם.

דוד רותם: אנחנו מודים לך על הבשורה.

גלעד ארדן: ישראל ביתנו - - -

דוד רותם: אני זוכר איפה אתה השפעת על הפינוי מגוש-קטיף.

יעקב כהן: אני שומע פה על הסכמים הזויים.

יעקב כהן: רציתי לדעת אם כולם שווים כאן, או שיש כאן אנשים שהם קרובים לצלחת ומקבלים תנאים משופרים.

יעקב כהן: ביקרתי במקום ואני לא רוצה להגיד, אבל אני רוצה לשמוע תשובה ברורה בנושא.

יעקב כהן: אני לא רוצה שיהיה מצב שמי שאין לו קשרים, שיהיו לו קשיים.

גלעד ארדן: לגבי ההסכמים, בעניין הזה אני דווקא מקבל את עמדת המדינה.

גלעד ארדן: אם מתיישבים ספציפיים לא מעוניינים שההסכמים שנחתמו אתם יפורסמו.

גלעד ארדן: אנחנו הרי יודעים שהעיתונות הבזויה עושה בזה שימוש שטחי, מניפולטיבי, כדי לסכסך בין אוכלוסיות, ולי אין עניין שהדבר הזה יקרה, לכן אני חושב שבעניין הזה צריך לסמוך על גורמי המדינה שהם לא פועלים איפה ואיפה.

יעקב כהן: שלא יהיה למישהו על חשבון מישהו אחר.

יעקב כהן: לא שאני אומר שיש כזה דבר.

גלעד ארדן: צריך להעדיף את האינטרס הכללי ולסמוך על גורמי המדינה שהם לא עושים איפה ואיפה.

בני יפת: יש דבר כזה, בוודאי שיש.

דורון בן-שלומי: הייתי שמח אם יושב-ראש המינהל יוכל להתייחס בדבריו לנקודות שעלו קודם וקצת לחדד אותם, בסיפור אשקלון.

דורון בן-שלומי: האחד, האם כשקובעים מחיר מגרש, בטח בחוק פינוי-פיצוי שאמור להיות 50,000 דולר ועוד 50,000 דולר, זה בעצם לא אמור לכלול את כל העלויות כדי שהאדם יוכל להתחיל לבנות, ולא יטילו עליו פתאום אגרות בנוסף.

דורון בן-שלומי: אני יודע שהם חתומים על זה, אולי גם נוצל מצב שהם חתמו על זה וזה לא היה פשוט, אבל הייתי שמח לשמוע סטנדרטים.

דורון בן-שלומי: נקודה שנייה, אנשי אשקלון מביאים אתם נדוניה של מבני ציבור שהיו שייכים להם.

דורון בן-שלומי: העירייה שם אומרת שיש ויכוח על כך שמבני הציבור יהיו שייכים לאותו ציבור, לפחות בזכות שימוש ראשוני.

גלעד ארדן: אתה אומר שבעקבות הגידול באוכלוסייה של אשקלון יש זכות לעוד מבני ציבור?

יוסף דיין: אני מניסנית.

יוסף דיין: גר בכרמיה ועובר לגולף.

יוסף דיין: שני נושאים שאני מבקש לדבר עליהם הם בנים ממשיכים בלתי זכאים ומבני ציבור.

יוסף דיין: בנים ממשיכים בלתי זכאים – השר חתם ב-20 באוקטובר על הוראה של בנים ממשיכים.

יוסף דיין: כרגע זה תקוע בין המינהל לבין מנהלת סל"ע.

יוסף דיין: הם צריכים להחליט כמה בנים ממשיכים משלמים.

יוסף דיין: עומדים אצלם 90 מגרשים ריקים, לא עשו הגרלה.

יוסף דיין: אנחנו לא יכולים להמשיך פיתוח אם לא גומרים את הדבר הזה.

גלעד ארדן: המחלוקת היא שהעירייה רוצה לקבוע?

יוסף דיין: העירייה רוצה לעשות את הדבר הזה בעצמה, ואנחנו לא רוצים.

יוסף דיין: היא יכולה לעשות מה שהעירייה מחויבת לעשות, גני-ילדים.

גלעד ארדן: עוד מעט נשמע את ראש העיר.

גלעד ארדן: לא דיברנו היום על החלק של הוצאת האזור מאשקלון.

יוסף דיין: הגולף לא שייך לאשקלון.

צביה שמעון: אני מבקשת להתייחס לדברי חבר הכנסת כהן.

צביה שמעון: אני מבקשת מכם, כי גם כך קשה לנו.

צביה שמעון: אנחנו מטפלים בנושא מאוד קשה, מאוד כאוב, והטענות הן טענות אמיתיות.

גלעד ארדן: הוא לא תקף אתכם אישית.

גלעד ארדן: אין צורך להשיב על זה.

צביה שמעון: אנחנו לא בעניין של המלחמות הפוליטיות.

גלעד ארדן: לא היתה כאן שום אמירה פוליטית.

צביה שמעון: כולנו פקידים, תתייחסו אלינו כאל מי שמבצע עבודה, ותתייחסו לעבודה שלנו.

גלעד ארדן: אתם פקידים, אבל פקידים בכירים עם הרבה מאוד השפעה.

גלעד ארדן: אני מתחיל לזהות פה איזשהו אפיון לבעיה שחוזרת על עצמה בהרבה מאוד הקשרים, של היחסים בין השלטון המרכזי לשלטון המוניציפאלי ולתחומים אחרים.

גלעד ארדן: להבדיל אלף הבדלות, בזמנו כשהמדינה רצתה לפתוח את תחום הסלולאר לתחרות, נתנו רשיון, גבו 400 מיליון דולר מחברה, רק דבר אחד לא הסדירו בחקיקה, איך מקבלים רשיונות לאנטנה סלולארית.

גלעד ארדן: להבדיל, המדינה מבינה שיש לה חובה מוסרית או חוקית להביא ליישובם מחדש ולאפשר להם חיים חדשים.

גלעד ארדן: היא מסדירה את זה, אבל היא לא מוסיפה את הסדרי החקיקה הנדרשים.

גלעד ארדן: אני לא בא להכריע כרגע בוויכוח הזה, אבל המדינה היתה צריכה לשבת ישיבה אחת עם הקיבוצים.

גלעד ארדן: את החלטת שנווה-ים, נווה-ים.

גלעד ארדן: אם הם לא מוכנים, חקיקה מזורזת בכנסת.

גלעד ארדן: כמו שידעו לעשות חקיקה מהירה בכנסת ולפנות.

תומר מוסקוביץ: אתה באמת מתכוון שנחייב אותם?

גלעד ארדן: אני בדיוק מתכוון, כן.

גלעד ארדן: כמו ששר הפנים רוצה לכפות על אשקלון להוציא ממנה חלקים.

תומר מוסקוביץ: היו הורגים אותנו.

תומר מוסקוביץ: האם נכפה על נווה-ים לקבל מפונים?

גלעד ארדן: כן.

עו"ד אלון המר: נווה-ים בעד הפרויקט הזה.

תומר מוסקוביץ: האם תסכים שיכריחו אותך לקבל שכן אליך לבית?

גלעד ארדן: למה אפשר בחקיקה לגרש אותם מהבית?

גלעד ארדן: אז תכפה גם בחקיקה איפה לשכן אותם.

תומר מוסקוביץ: אתה לא יכול להכריח אותו.

גלעד ארדן: כמו שהכרחת אותם לעזוב את הבית, תכריח אנשים אחרים לקבל אותם.

גלעד ארדן: מה פה לא ברור ערכית?

תומר מוסקוביץ: פעם ראשונה שבכלל מבקשים מאתנו דבר כזה.

גלעד ארדן: אני שמח להיות הראשון שאומר את זה.

תומר מוסקוביץ: זה לא יעבור בג"ץ.

גלעד ארדן: אם תוכנית ההתנתקות עברה בג"ץ, גם זה יעבור בג"ץ.

אריה אלדד: יש לי חשש שאתה טועה.

אריה אלדד: תוכנית ההתנתקות עברה בג"ץ, כי זאת היתה האג'נדה, וזה לא יעבור בג"ץ כי זה בניגוד לאג'נדה.

עו"ד אלון המר: הבעיה היא לא קיבוץ נווה-ים.

עו"ד אלון המר: הקיבוץ, יחד עם הוועד הממונה שלו – החיבור היחידי בין כל הזרועות השונים שקשורים בו זה חיבור חזק מאוד בין קיבוץ נווה-ים לבין קבוצת המפונים הזאת.

עו"ד אלון המר: הבעיה היא שיש תביעה של מנהל מקרקעי ישראל כנגד הקיבוץ, בטענה שיושבים שם שלא כדין, ותביעה של למעלה מ-15 מיליון שקלים.

עו"ד אלון המר: הפתרון הוא בראייה לאומית, והוא ברור לכולנו.

עו"ד אלון המר: הבעיה היא שכל משרד מסתכל טוב בראייה כלכלית כיחידה סגורה, במקום להסתכל כמישהו מלמעלה שפותח הכול.

גלעד ארדן: זה מה שאמרה צביה על רענן דינור וכל כך פרגנה לו.

גלעד ארדן: הוא אמור להיות מלמעלה.

עו"ד אלון המר: מנהל מקרקעי ישראל מחכה לרגע שהקיבוץ שנמצא היום במצב גרוע מאוד, על סף פשיטת רגל, יפשוט את הרגל.

עו"ד אלון המר: אז המנהל יוכל לקבל את הקרקעות ולשווק אותן.

עו"ד אלון המר: כעסק זה רעיון מצוין, כפתרון לאומי לבעיה הגדולה הזאת של המפונים זה רעיון רע מאוד.

עו"ד אלון המר: אין מי שיגיד: בוא נשים רגע בצד את הקטע הכספי.

עו"ד אלון המר: אני לא אומר שכסף זה לא דבר חשוב, אבל צריך לפתור את הבעיה גם של הקיבוץ, גם של המפונים, גם בעיה התיישבותית, פתרון עסקי לכל הסביבה.

עו"ד אלון המר: אבל המנהל מחכה שהקיבוץ יפשוט את הרגל, כי יש לו פה בוננזה.

עו"ד אלון המר: לצערי אין מישהו מלמעלה.

עו"ד אלון המר: אבל אל תשליכו את זה על החיבור בין הקיבוץ למפונים, כי זה חיבור מעולה.

עו"ד אלון המר: הבעיה היא שאין מי שיגיד: שימו את הכסף שאנחנו זוממים.

עו"ד אלון המר: עדיין אין לנו הכסף, זאת פרה שעוד לא חולבים אותה, אבל קודם כל נחכה שהפרה תגיע אלינו.

עו"ד אלון המר: זאת הבעיה, שאין מי שיפתור את הבעיה הזאת.

עו"ד אלון המר: לכן גם הדיס-אינפורמציה הזאת, שאדוני שם לב אליה, בין המינהל לבין צביה, כי באמת כולם רוצים, רק כל אחד רוצה משהו אחר.

עו"ד אלון המר: צביה רוצה את הפתרון למפונים ולקבוצת אבי פרחן, אני שם את שתי ידיי בעניין הזה.

עו"ד אלון המר: לצערי התחושה היא שמנהל מקרקעי ישראל רוצה את הכסף שאחרי הקיבוץ.

עו"ד אלון המר: לדעתי זה לא נכון.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: הבהרת היטב את המצב.

משה כחלון: לגבי חקיקה, חקיקה היתה בעבר ביישובים בחבל ימית.

משה כחלון: היתה חקיקה בכנסת להקים ארבעה יישובים חדשים.

תומר מוסקוביץ: להקים יישובים חדשים אין בעיה.

תומר מוסקוביץ: אני כבר מנסח הצעת חוק ליושב-ראש הוועדה, אני אגיש לו אותה אחרי הישיבה, להורות לכל תאגיד - - -

משה כחלון: צביה, הערת בעניין פוליטיקה וזה ממש הפריע לי.

משה כחלון: אנחנו מסרבים להאמין שהמדינה רוצה לפתור להם את הבעיה.

משה כחלון: אתם לא מצליחים לשכנע אותנו שאתם יכולים לפתור.

גלעד ארדן: הם רוצים.

גלעד ארדן: לא שמעת את תומר ואת הזלזול שלו עכשיו?

גלעד ארדן: הוא יעשה לי הצעת חוק.

גלעד ארדן: מאה אחוז.

גלעד ארדן: אתה היית יועץ משפטי של התמ"ת, אז לא היו לך בעיות עם בג"ץ בנושאים האלו.

גלעד ארדן: להגן על הפינוי בבג"ץ ידעת.

תומר מוסקוביץ: להכריח אנשים לקבל את המפונים?

גלעד ארדן: חס וחלילה, להכריח אנשים?

גלעד ארדן: רק אנשים סוג ב', לא אנשים שעובדים במשרדי ממשלה.

גלעד ארדן: מה פתאום.

משה כחלון: תומר, אם זאת ההתייחסות שלך ליושב-ראש ועדת הכלכלה, אז אני לא רוצה להתחלף עם האנשים האלה.

גלעד ארדן: היה לו בית-ספר טוב, הוא היה היועץ המשפטי של האיש הכי שחצן בישראל.

דוד רותם: מי זה?

גלעד ארדן: ראש הממשלה שלך.

דוד רותם: איזה מהם?

גלעד ארדן: הנוכחי.

גלעד ארדן: זה שעשה אוטובוס התנתקות וגילה את האור על קבר בן-גוריון.

דוד רותם: איפה היה בתקופת ההתנתקות האיש הכי שחצן?

גלעד ארדן: תתבייש לך, חבר הכנסת רותם.

גלעד ארדן: ההתלהבות הפוליטית שלך כל הזמן בלחפש האשמות מעוררת תהיות.

גלעד ארדן: אני לא דיברתי עליך, אני מדבר על ראש הממשלה.

גלעד ארדן: אם אתה חושב שאתה פה כדי להגן עליו, כנראה שהתבלבלת בישיבה.

דוד רותם: אי-אפשר לדבר על ראש הממשלה כאשר מדברים בנושאים ענייניים.

דוד רותם: אתה כל הזמן מנסה לדבר על ראש הממשלה ואתה תוקף עובדי מדינה בגלל זה.

גלעד ארדן: אוי, אוי, אוי, באמת.

דוד רותם: אוי, אוי, אוי.

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: אם זה לא נאה לך, אז יש לך בעיה.

גלעד ארדן: תגיש תלונה נגדי בוועדת האתיקה של הכנסת.

דוד רותם: אני לא אגיש נגדך תלונה בוועדת האתיקה.

גלעד ארדן: אני מבין שאתה פה כדי להגן על ראש הממשלה.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אלה סדרי העדיפויות שלך.

דוד רותם: אתה היית בממשלה שעשתה את הגירוש הזה, אל תשכח.

דוד רותם: אריק שרון ניצל את הליכוד, לא אותי.

משה כחלון: 60 שנה חיכינו לשר ערבי עד שהגעתם לממשלה.

דוד רותם: אל תשכחו מי עשה את ההתנתקות.

משה כחלון: בדקות האלה תושבי מדינת ישראל יושבים בבתים ולא יודעים מה יהיה עליהם, בחסות שלכם.

גלעד ארדן: חבר הכנסת כחלון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

גלעד ארדן: מעכשיו אני קורא לסדר ומוציא חברי כנסת.

גלעד ארדן: חבר הכנסת אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: בשנה הראשונה אחרי ההתנתקות הייתי בטוח שמדובר ברשעות מצד מנהלת סל"ע.

אריה אלדד: לא העליתי על הדעת שמדובר רק באימפוטנציה.

צביה שמעון: אני מוחה על הביטוי.

גלעד ארדן: זה באמת לא לעניין.

גלעד ארדן: זה דיון ענייני.

גלעד ארדן: הוא היה ענייני עד לפני כמה דקות.

אריה אלדד: ענייני לגמרי.

אריה אלדד: באמת חשבתי, ואני חוזר בי.

אריה אלדד: לא מדובר ברשעות.

אריה אלדד: כשראיתי מה קרה לתושבי הצפון במלחמה, הבנתי שהמדינה באמת לא מסוגלת לעזור לאזרחים.

אריה אלדד: גם כשהיא רוצה.

אריה אלדד: הרי איש לא מעלה על הדעת שיתייחסו לתושבי הצפון כאל מי שרוצים להזיק להם, ולכן אני מבין מה מצבה של המדינה, גם כשהיא רוצה לעזור לאזרחיה.

אריה אלדד: אני אומר את הדברים, כי שמענו כאן:

אריה אלדד: האם יעלה על הדעת לכפות על תאגיד לקלוט מגורשים?

אריה אלדד: האם יעלה על הדעת של המדינה – ולכן אני מבקש ממר אפרתי להתייחס – להפקיע אדמות מיישובים קיימים ולהקצות אותם למגורשים?

אריה אלדד: אני שומע משר הביטחון של מדינת ישראל, שהוא מתכוון להוביל את חוק פינוי-פיצוי לטובת כל אלה שגרים ממזרח לגדר.

אריה אלדד: זה חוק שהולך לחול על 100,000 איש בערך.

גלעד ארדן: יש תיקונים שהוא יחול גם על פלסטינים.

דוד רותם: גם על ערבים בישראל.

אריה אלדד: אולי הוא יחול על הרבה יותר.

אריה אלדד: אני מבקש לשמוע האם יש פתרון לגבי חוק פינוי-פיצוי עתידי.

אריה אלדד: אני מציע להביא לדיון הזה את ראש הממשלה ואת שר הביטחון.

אריה אלדד: גם ראש הממשלה אמר:

אריה אלדד: אנחנו נדבר על פינוי-פיצוי הבא, אבל לא עכשיו, כדי לא להפריע לחבר הכנסת רותם להמשיך לשבת בממשלה.

אריה אלדד: אני מבקש לדעת האם המדינה בכלל ערוכה לתת פתרונות ל-100,000 איש.

אריה אלדד: שיסתכלו על מה שקורה לאנשים האלה ויבינו שהמדינה לא מסוגלת לפתור בעיה של 10,000 איש, איך היא מתכוונת לגרש 100,000?

גלעד ארדן: זה לא הדיון היום.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: אדוני מנהל המינהל, אתה מתבקש לא להתייחס בדבריך למה שאמר חבר הכנסת אלדד, אלא רק לנושאים הנקודתיים שעלו פה היום בדיון.

יעקב אפרתי: מנהל מקרקעי ישראל, במסגרת החקיקה, ביקש וקיבל אישור לפטור ממכרז לכל מי שיצא מגוש-קטיף.

יעקב אפרתי: זה למעשה פתר לנו סוגיה משפטית.

יעקב אפרתי: זה מאפשר לנו בפועל להקצות לכל מי שהתפנה מגוש-קטיף מגרש חליפי.

יעקב אפרתי: נכון שבחוק אין בכלל עניין של מחיר.

יעקב אפרתי: בפועל הסכמנו שלמעשה המחירים של המגרשים שקופים למתפנים.

יעקב אפרתי: דהיינו, אם המגרש עולה יותר, לא מתחשבנים על היותר.

יעקב אפרתי: בדרך כלל אנחנו גם לא משלמים, אלא יוצרים מערכת פנימית בתוך הממשלה שמזכים במחיר של הפיצוי בגין הקרקע.

30083: גם אם הקרקע היתה עולה יותר?

יעקב אפרתי: כן.

30083: זאת אומרת, המתיישב משלם בגין הקרקע על-פי מה שנקבע בחוק.

יעקב אפרתי: המתפנה מקבל קרקע שהוגדרה באיזשהם אזורי עדיפויות, בעיקר באשקלון.

יעקב אפרתי: כל מי שמתפנה ולאן שהוא בוחר ללכת, בלי כל קשר לערך הקרקע, למחיר של הקרקע, הוא משלם את התמורה שקיבל בגין הפיצוי בקרקע.

יעקב אפרתי: חלק מהאנשים הביאו קרקע יחסית יותר גבוהה.

יעקב אפרתי: המקרה שלכם זה המקרה.

יעקב אפרתי: לכן השיתו עליהם קצת יותר הוצאות פיתוח, בהסכמה, בהבנה מראש, בתיאום עם עיריית אשקלון.

30083: אתה מבין מה זה הקרובים לצלחת?

30083: זאת הדוגמה הנקודתית של קרובים לצלחת.

גלעד ארדן: לא הבנתי מה הקשר.

30083: הוא אומר שהקרקע באשקלון, מכיוון שהיא קצת יותר יקרה בקו הרוחב מאשקלון ודרומה על-פי חוק פינוי-פיצוי, נאלצנו להוסיף עלויות.

גלעד ארדן: לא יאומן שאתם לא נותנים לו לדבר ברצף.

30083: לא יאומן שזה מה שהמדינה הביאה.

יעקב אפרתי: זה לא שעיריית אשקלון הגדירה את הסכומים.

יעקב אפרתי: אני מדבר על האגרה המיוחדת שהגדירו אותה בהסכם, שלעיריית אשקלון היה הסכם עם אותו יזם.

גלעד ארדן: אגרת הבנייה לא הולכת לאוצר המדינה, היא הולכת לעירייה.

גלעד ארדן: מה הקשר שהקרקע יותר יקרה?

יעקב אפרתי: בסופו של תהליך רואים את הערך הכולל.

גלעד ארדן: אתה אומר שבגלל שהם קיבלו יותר אתה רוצה לקחת מהם ולתת לעיריית אשקלון?

יעקב אפרתי: זה לא היה מתחם זמין, מוכן.

גלעד ארדן: גם במקומות אחרים זה לא מתחם זמין שעומדים בתים ריקים.

יעקב אפרתי: זאת לא קרקע שהיתה על המדפים במינהל ואנחנו הבאנו אותה והצגנו אותה.

יעקב אפרתי: זאת קרקע שהיתה של יזם שפשט את הרגל, ובגלל שזיהינו שזה משהו שאפשר להציע למתפנים, המדינה רכשה אותה.

יעקב אפרתי: כשהמדינה רכשה את הקרקע מאותו יזם, ליזם היה הסכם פיתוח והוא כלל את המחירים.

יעקב אפרתי: אותם מחירים זה הסכם חתום.

דינה זייפר: לא הצלנו את אשקלון מהגיבנת הזאת?

דינה זייפר: הרי אם לא היינו באים למתחם הרצוג, לעולם המתחם הזה לא היה.

אלעד סאסי: אשקלון זה לא גיבנת במדינת ישראל.

אלעד סאסי: אם אשקלון זאת גיבנת, אנחנו צריכים לקום וללכת מהמדינה הזאת.

אריה אלדד: אשקלון תהיה גיבנת כמו שדרות בתוך חודשים ספורים.

יעקב אפרתי: יכול להיות שלא כולם מכירים את העובדות.

יעקב אפרתי: לכן יצא שההסכם היה כזה.

יעקב אפרתי: ההסכם הזה לא היה סודי.

יעקב אפרתי: אני הכרתי אותו כך.

יעקב אפרתי: אני לא יודע אם המתפנים או מי שהצטרף היו מודעים לעניין.

יעקב אפרתי: אני מקווה שהם היו מודעים לעניין.

שמואל כץ: זה לא יפתור את הבעיות.

שמואל כץ: אתה רוצה לפתור את הבעיות של החקלאים הדתיים, בבקשה.

שמואל כץ: אל תגיד שאתה מטפל במפוני חבל עזה.

גלעד ארדן: אני מטפל בזה, ואתה לא תגיד במה לטפל ובמה לא.

גלעד ארדן: יכול להיות שאתה לא מייצג טוב את האנשים שלך אם כך אתה מתנהג.

גלעד ארדן: אולי בגלל זה הבעיות שלכם לא נפתרות.

גלעד ארדן: אתה לא נותן אפילו לנסות לקדם דברים.

יעקב אפרתי: זה חלק בלתי נפרד מההסכם שהקבוצה כקבוצה שחתמה מראש, חתמה בהסכם 85.

יעקב אפרתי: סעיף 85 בחוק פינוי-פיצוי מדבר על הסכמים מול קבוצות.

יעקב אפרתי: אז לכל קבוצה מן הסתם יש יתרונות מסוימים ויש גם כנראה דברים שהם לא סטנדרטיים בצד השלילי.

יעקב אפרתי: לכן לטעמי היום זה מאוד קשה לבוא בסידור אחר, אלא אם כן למינהלת יש תשובות אחרות.

גלעד ארדן: אני חוזר על מה שאמרתי קודם.

גלעד ארדן: אתם קניתם קרקע מהיזם.

גלעד ארדן: אני מכיר את האזור לפני ולפנים.

גלעד ארדן: התוכניות של הגולף הן מאז שהייתי ילד באשקלון, ובגלל הרבה סיבות, גם בגלל מצוקת הנדל"ן באשקלון, זה היה תקוע הרבה מאוד שנים.

גלעד ארדן: כשאתם הולכים והם מביעים הסכמה ואתם מביעים הסכמה, אפשר לעשות את החישובים הכספיים הקטנוניים האלו ולהגיד שבגלל שהם מקבלים קרקע יקרה יותר, אני לא אכפה על עיריית אשקלון עכשיו להוריד את ההיטלים.

גלעד ארדן: אגב, גם הנכס התיאורטי שיש לעיריית אשקלון עם ההסכם עם היזם, היא לא מקבלת את הכסף הזה כל עוד היזם לא בונה, והיזם לא בנה.

גלעד ארדן: אז זה בעצם כסף שהוא לא קיים.

גלעד ארדן: במסגרת זה אפשר היה ללחוץ יותר על עיריית אשקלון.

גלעד ארדן: ואם לא מצליחים להגיע עם עיריית אשקלון להפחתה שעלויות הבנייה יהיו זהות בכל מקום, לקחת את זה גם על חשבון מדינת ישראל ולהגיד שכאשר המתיישב ימכור את הבית, כשתממש את הנכס הזה באופן נדל"ני תיאלץ להחזיר לנו את ההפרש המסוים.

גלעד ארדן: אבל כרגע זה נותן תחושה רעה מאוד.

גלעד ארדן: אני לא מבין למה ממשיכים לחיות עם זה.

גלעד ארדן: אפשר לחתוך.

יעקב אפרתי: אתה צריך להבין, שבשלב ראשון גם עיריית אשקלון, כשהיא לוקחת תעריף לקרקע, היא לא לוקחת אותו בשביל להעשיר את הקופה.

גלעד ארדן: כששאלתי את ראש העירייה האם בשאר האזורים עמלות הבנייה באשקלון הן 40 דולר, הוא הנהן לי שכן.

יעקב אפרתי: חוקי עזר בנויים לממוצע.

יעקב אפרתי: ההוצאות בפועל הן פר פרויקט.

יעקב אפרתי: כשאתה עושה פיתוח ואתה שם סביב הפיתוח אותו כביש, אותם מים, אותה מדרכה, אתה שם מגדלים, אז כמובן עלות הפיתוח פר מטר היא יחסית נמוכה.

יעקב אפרתי: אבל כשאתה בא אל שכונה אדירה כמו שכונת הגולף, של צמודי קרקע, עלויות הפיתוח בהגדרה פר יחידת דיור עולות בצורה משמעותית מאוד.

גלעד ארדן: אבל הם מפונים, הם צריכים עכשיו להוציא מהכיס את הכסף לזה.

משה כחלון: אתה אומר להם שילכו לרבי-קומות.

יעקב אפרתי: אני לא אומר להם שילכו לרבי-קומות.

יעקב אפרתי: איך הגעת למסקנה הזאת?

יעקב אפרתי: אני לא אומר להם שהם עולים הרבה.

יעקב אפרתי: כשלמערכת יש הוצאות, מממן אותן הדייר, מה לעשות.

יעקב אפרתי: זאת המערכת, אלה חוקי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: כנראה שלא נוכל לגשר על פערי התפיסה בינינו.

גלעד ארדן: אנחנו חושבים, וגם זכותם לחשוב, שאם המדינה יודעת לשנות חוקים כדי לגרש אותם, היא צריכה גם לשנות חוקים כדי ליישב אותם.

גלעד ארדן: תומר מוסקוביץ יכול לצחוק עלי מאה פעם, אבל אם צריך לכפות על איזושהי רשות מוניציפאלית משהו בניגוד לעמדתה, תכפו.

גלעד ארדן: יכול להיות שהצדק הוא שאתם צריכים גם לשפות אותה על הפסדים שיש להם שאתם כופים עליהם לקלוט מתיישבים, אבל זה ביניכם לביניכם.

גלעד ארדן: אם לא הצלחתם, תכפו על השלטון המקומי מה שאתם חושבים שצריך לכפות, הכנסת תעביר או לא תעביר.

גלעד ארדן: אם לא תעביר, הכנסת אשמה.

גלעד ארדן: אם היא תעביר, שילכו לבג"ץ.

גלעד ארדן: אני רוצה לראות שבג"ץ יבטל חקיקה כזאת של הכנסת, ותומר יהיה בצד של בג"ץ.

יעקב אפרתי: אני מנסה להגיד ביושר, שכל תהליך כזה של הסכם סעיף 85 הוא הסכם שנעשה תוך כדי משא-ומתן עד מיצויו.

יעקב אפרתי: המשא-ומתן הוא משולש: עירייה מצד אחד, מתפנים מצד שני ומנהלת סל"ע מצד הממשלה.

יעקב אפרתי: ביום שנסגר הסכם, הוא הסכם.

יעקב אפרתי: נכון שאפתח לפתוח אותו יום אחרי, אבל הוא הסכם, הוא נעשה בהסכמה.

יעקב אפרתי: יכול להיות שההסכמה היתה יכולה להיות אחרת, אתה צודק.

יעקב אפרתי: אם היו מגיעים להסכמה אחרת, יש הסכמה אחרת.

יעקב אפרתי: אבל ביום שהשלושה ישבו והגיעו להסכם וההסכם הוא זה, זהו.

יעקב אפרתי: הם היו חלק בלתי נפרד מכל מי שהשתתף במשא-ומתן.

יעקב אפרתי: אני לא רוצה להגיד בכל פרט, כי לא בדקתי.

יעקב אפרתי: אבל אני יכול להגיד בוודאות, שהגורמים שמנהלים את המשא-ומתן בוודאי היו מודעים.

יעקב אפרתי: הכול היה ידוע, וזה האיזון שהגיעו אליו.

יעקב אפרתי: אף אחד לא מכופף.

דוד רותם: מי זה "קבענו"?

יעקב אפרתי: הממשלה.

יעקב אפרתי: קבענו גם בגליל ובצפון.

יעקב אפרתי: אמרנו בצורה חד-משמעית שלא נכנסים לא לפלמחים ולא לנווה-ים.

יעקב אפרתי: זאת היתה הכוונה.

יעקב אפרתי: אמרנו שאין לנו שום בעיה שמי שרוצה באופן אישי להוסיף כסף על מה שנותנים לו כסטנדרט וללכת לפלמחים או לנווה-ים, שילך.

יעקב אפרתי: זאת לא מדינה שכופה.

גלעד ארדן: היא לא כופה.

גלעד ארדן: היא רק כופה מאיפה יגרשו ולאילו אזורים תעודד אותם ללכת.

גלעד ארדן: חוץ מזה הוא לא כופה כלום, רק מאיפה תגורשו ולאן תלכו.

יעקב אפרתי: נכון.

יעקב אפרתי: אבל זאת הממשלה.

עו"ד אלון המר: אז למה כתוב נווה-ים על המסמך הזה, שממשלת ישראל מופיעה בו?

יעקב אפרתי: אני לא הפרעתי לאף מילה שלך.

יעקב אפרתי: למה אתה מפריע לי?

גלעד ארדן: אתה צודק, המדינה לא כופה, רק מנהלת סל"ע אמרה להם שזה נראה לה, אבל היא לא קשורה למדינה.

צביה שמעון: גם עכשיו אני אומרת, אני גם מתקדמת אתם.

יעקב אפרתי: כשאבי פרחן שואל אותנו אילו הסדרים עשינו ביד-חנה – הוא יודע אותם, הוא מכיר אותם.

גלעד ארדן: מה לגבי שומריה ואמציה?

יעקב אפרתי: באילו נקודות?

דורון בן-שלומי: מימוש הקרקעות של החקלאות.

דורון בן-שלומי: זה מה שנאמר בסעיף הזה, שאמרנו שנדון עליו ולא הספקנו.

דורון בן-שלומי: מדובר על כך שעד היום לא מומשו, פרט לקרקע שהיתה של שומריה עצמה.

יעקב אפרתי: באופן כללי כל מה שיש לנו אנחנו מוציאים.

יעקב אפרתי: חלק מהבעיה היא, שכדי לאפשר חלק מהחקלאות להתחיל לעבוד בחקלאות אין לנו ברירה אלא לקחת מאחרים ולהעביר.

יעקב אפרתי: זה לא סוד שמנהל מקרקעי ישראל תומך בהעברות האלה, במיוחד ממשקים או קיבוצים או מושבים שיש להם מעל ומעבר למכסה, אוחזים בקרקע זמנית מעבר לתקן המגיע להם, ויש ויכוח מאוד גדול האם לוקחים או לוקחים.

יעקב אפרתי: דעתנו שצריך לקחת.

יעקב אפרתי: אנחנו אפילו יזמנו הצעת החלטה למועצת מקרקעי ישראל שאומרת שאנחנו לוקחים בצורה אפילו חד-צדדית.

יעקב אפרתי: לצערי עד היום אין לנו גיבוי למהלך הזה.

גלעד ארדן: גיבוי ממי?

יעקב אפרתי: גם ממועצת מקרקעי ישראל, גם מכל גופי ההתיישבות למיניהם.

דוד רותם: כשאתה אומר גופי התיישבות, תגיד אילו גופים.

יעקב אפרתי: כל הגופים.

דוד רותם: "אמנה" לא מתנגדת, אני כבר אומר לך.

יעקב אפרתי: התיישבות חקלאית.

ירון סולומון: אני לא בטוח שאתה צודק.

ירון סולומון: היו חברות שייקחו את הקרקע, נראה מה יקרה.

יעקב אפרתי: הפשרת קרקע לערבויות חקלאיות, קיבוצים ומושבים שיתופיים – משרד החקלאות קובע מה קבעו בנחלות, מה גודל הנחלה בכל יישוב, וכל אחד מקבל את התקן שלו.

יעקב אפרתי: ברגע שיש לנו אדמה, למרות שהיא מעל לתקן, אנחנו מקצים אותה לאיגוד חקלאי, כי אין לנו שום עניין שכל קרקע שיכולה להיות לאיגוד חקלאי שלא תעובד.

יעקב אפרתי: אז אנחנו מביאים מעל לתקן.

יעקב אפרתי: חלק מהמושבים והקיבוצים אוחזים באותה קרקע במסגרת זמן מאוד ארוכה.

יעקב אפרתי: לתפיסת עולמנו זה חוזה שנתי, שכל שנה מתחדש, ואם צריך אותו לטובת מי שמגיע לו התקן אני צריך לקחת מהם ולתת לו.

יעקב אפרתי: כמובן, האגודות מסרבות למסור את זה וחושבות שאני לא יכול לקחת להן, ואם אני יכול לקחת להן אז בוודאי שאני צריך לשלם להן פיצויים גדולים.

יעקב אפרתי: אנחנו נמצאים בעימות הזה ואנחנו נארגן את השטחים האלה ונעביר להם אותם.

גלעד ארדן: בעזרת השם, עד שיבוא המשיח, אין לי ספק שזה יקרה.

גלעד ארדן: בינתיים מה קרה?

גלעד ארדן: מה בוער לכם, אדוני?

גלעד ארדן: אתם תנהלו את עניינכם בנחת, לא נכפה על אף אחד שום דבר.

גלעד ארדן: לפחות שומריה ואמציה זה בקו שאתם רוצים לעודד.

דורון בן-שלומי: מבחינת הערכת הזמן, מתי להערכתך זה יהיה?

גלעד ארדן: זה משא-ומתן, אדוני, איך אתה רוצה שהוא יעריך?

גלעד ארדן: ישבו, אולי הקיבוצניק או המושבניק יהיה בחו"ל, יחכו שיחזור, יתפשרו אתו.

דורון בן-שלומי: אני חייב להגיד שבמקרה אמציה המינהל משתף פעולה ועוזר, ואני לא לתאר מצב שהמינהל עושה רק קשיים.

דורון בן-שלומי: אני ממש לא מתכוון להציג תמונה כזאת.

דורון בן-שלומי: אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם.

דורון בן-שלומי: בכל יישוב יש מכלול בעיות, ואנחנו מציגים פה את הדברים שלא פתורים.

דורון בן-שלומי: את הדברים שכן נפתרים מטבע הדברים אנחנו לא מביאים.

דורון בן-שלומי: בסוף העניין הוא שהכול הוא עסקת חבילה והזמן עובר.

דורון בן-שלומי: אני חושב שכולנו צריכים להכניס איזשהו לוח זמנים נורמאלי.

דורון בן-שלומי: אני מבין את הבעיות, אבל אלה בעיות רוחביות.

גלעד ארדן: הבעיה היא ברורה מאוד, אדוני.

גלעד ארדן: יש המון רצון טוב במינהל ובמנהלת סל"ע.

גלעד ארדן: לצערי, כל מיני גופים שבהם רוצים ליישב אתכם מנצלים את זה כדי לפתור דברים אחרים, והמדינה בנחישות שהיא ידעה לטפל בכם בזמנו כדי להוציא אתכם, לא מוכנה להפעיל את אותה נחישות גם במשאים-ומתנים האלה שהיא מנהלת.

גלעד ארדן: זה לב לבה של הבעיה, כפי שאני מבין אותה.

דורון בן-שלומי: אני חותם על כל מילה.

גלעד ארדן: בבקשה, חבר הכנסת רותם.

דוד רותם: אני נכנסתי באיחור, אבל שמעתי כמה משפטים שאמרה צביה, ואני מוכרח לומר ששערותיי סמרו.

דוד רותם: המשפט האחד ששמעתי היה: אנחנו הולכים לקראתם כמה שאפשר.

דוד רותם: דבר שני היה, שבאיזשהו מקום ראש הממשלה נתן מתנה לאותם מתיישבים.

דוד רותם: אנחנו לא הולכים לקראתם, אנחנו לא נותנים להם מתנות.

דוד רותם: מדינת ישראל לקחה את האנשים האלה, גירשה אותם באכזריות מהבית, הרסה את היישובים שלהם והשאירה אותם פליטים.

דוד רותם: אנחנו חייבים להם, אנחנו לא עושים להם טובה, שיהיה ברור.

דוד רותם: כאשר אנחנו אומרים להם: אתם תשבו במקום זה או זה, אנחנו פשוט עושים מעשה שהוא לא הגון.

דוד רותם: כי אנחנו שוב מנסים להחליט בעבורם מתי הם ישבו, איפה הם ישבו ומתי הם ילכו.

צביה שמעון: לא, הם יחליטו.

דוד רותם: יעקב אפרתי אמר:

דוד רותם: הממשלה קבעה באילו קווים ניתן להם לשבת.

דוד רותם: האמת היא שהמדינה היתה צריכה לומר בית תחת בית, נחלה תחת נחלה, ולא איפה שאתם תחליטו אלא איפה שהם ירצו לגור.

דוד רותם: אדון אפרתי, הקרקע איננה שלנו.

דוד רותם: הציבור גירש אותם מהבית, שיחזיר להם בית.

דוד רותם: הציבור לא צריך לספסר בקרקעות.

דוד רותם: יש מי שפה, במדינת ישראל, מספסר בקרקעות הציבור, ואני לא אגיד מיהו.

דוד רותם: אני לא מבין למה האנשים האלה לא יכולים ללכת לנווה-ים.

דוד רותם: הקרקע שווה שם משהו, או שמישהו חושב איך בעתיד לפתח אותה ולמכור אותה ליזמים כמו במקומות אחרים.

דוד רותם: הרי בנווה-ים אתה יכול לבטל חלק מהמשבצת, כי אתה טוען בבית המשפט שמדובר שם בהשגת גבול.

דוד רותם: תבטלו את המשבצת.

דוד רותם: אתה לא ביטלת את אותה משבצת, אני יכול לתת לך מקומות.

דוד רותם: ביטלת חלקים ממשבצת בנתיב-העשרה.

יעקב אפרתי: בנתיב-העשרה אנחנו מגדילים להם באופן חריג את גודל הנחלה מ-40 ל-80.

דוד רותם: את זה יוסי ישי קבע בהחלטה שזה יהיה.

דוד רותם: האם הגדלתם להם כבר?

דוד רותם: יש הרי שיטות משפטיות לכל דבר.

דוד רותם: בסעיפי המינהל יש סעיפים שמאפשרים בידול כאשר הקרקע לא מנוצלת, אפשר לשלם כסף, אפשר לעשות המון דברים.

דוד רותם: השאלה היא האם אנחנו מחליטים שאנחנו צריכים עד תאריך מסוים לפתור את כל הבעיות, שלא יישאר מפונה אחד שאין לו בית קבוע, או שאנחנו אומרים בואו נשחק אותם.

דוד רותם: אנחנו מדינה שיודעת לשחוק.

דוד רותם: אנחנו שחקנו את ניצולי השואה, אנחנו שחקנו מפונים, אנחנו יודעים לשחוק טוב.

דוד רותם: השאלה היא מה אנחנו רוצים.

דוד רותם: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, שצריך להקים ועדת משנה לוועדה הזאת שתעקוב אחרי הדברים.

דוד רותם: לא שנקיים פעם בכמה חודשים דיון, אלא ועדה שתעקוב אחרי ההתפתחויות, וכאשר היא תראה שהדבר לא מתקרב היא תרוץ.

דוד רותם: תודה רבה.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: מר רוני מהצרי, ראש עיריית אשקלון, בבקשה.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם אתה ניסחת את המסמך שהופץ כאן.

רוני מהצרי: הוא לא הופץ, הוא נמסר לך בלבד.

גלעד ארדן: הביטוי שחוזר על עצמו כמה פעמים, "עסקני המפונים", כדי לתת פה איזשהו דימוי שלילי, הוא לא במקום.

גלעד ארדן: אני מציע לכם לשנות אותו.

רוני מהצרי: אני רוצה לנגוע בשלוש הנקודות שהעלו פה נציגי השכונה.

רוני מהצרי: בסך הכול מבחינתנו הם תושבים כמו כל תושבי אשקלון, רובם גם גרים היום באשקלון, ולכן אנחנו עושים הכול לקדם את המפעל כמה שיותר מהר.

רוני מהצרי: שלוש הנקודות שעלו פה לדעתי הן בנות פתרון, ואנשים נמצאים כאן כדי לפתור אותן, אם רוצים לפתור אותן.

גלעד ארדן: יש בית-כנסת אחד שבו הרגל שלו לא דורכת.

גלעד ארדן: כשאתה אומר "תתייעצו אתי" זה דבר אחד.

גלעד ארדן: אבל שאתה תקבע או אתה תאשר, זה דבר אחר.

רוני מהצרי: חד-משמעית.

רוני מהצרי: יותר מזה, אם הם יתעקשו לבנות מקווה וכל דבר אחר, שיבנו, אני לא מתערב.

רוני מהצרי: זה עניין שלהם.

רוני מהצרי: עיריית אשקלון לא תטיל וטו על שום דבר ממבני הציבור בהתאם למה שהם רוצים.

רוני מהצרי: אנחנו אתכם.

רוני מהצרי: אתם תושבי אשקלון, בסוף אני צריך לשרת אתכם בכל המתקנים.

רוני מהצרי: גם אם תקימו מקווה, אני צריך להחזיק אותו, וכן גן-ילדים.

רוני מהצרי: לכן אני אומר חד-משמעית, אם אתם רוצים להתייעץ אתנו, טוב מאוד.

רוני מהצרי: אם אתם לא רוצים, תבנו מה שאתם רוצים, מקובל עלי.

דורון בן-שלומי: בבעלות של מי הוא יהיה?

רוני מהצרי: אני לא יודע מה זה בעלות.

יוסי דיין: לא, זה כסף שלנו, זה לא בעלות.

יוסי דיין: זה כסף שהבאנו מהגוש.

גלעד ארדן: זה כסף שלכם, מה הבעיה?

יוסי דיין: אני רוצה לבנות מתנ"ס, שאנחנו נעבוד בו, אנחנו נרוויח ואנחנו נהנה מזה.

יוסי דיין: אנחנו אומרים את האמת, זה מה שהיה לנו בגוש.

יוסי דיין: זה כסף שלנו מהגוש, שהבאנו כנדוניה.

גלעד ארדן: מי מתחזק את זה?

יוסי דיין: אנחנו.

רוני מהצרי: יושב-ראש הוועדה, אני מוכן יותר מזה, אם זה מקובל על המדינה.

רוני מהצרי: אם רוצים לבנות מתנ"ס שאני לא מעורב בו, אני לא מסבסד אותו, אני לא מחזיק את האנשים, אני לא מתחזק אותו בשוטף, הם עושים טעות.

רוני מהצרי: זה עניין פרטי שלהם.

רוני מהצרי: אבל זה עניין של המדינה.

גלעד ארדן: מי מממן את התחזוקה שלו, תושבי השכונה?

יוסי דיין: כן.

גלעד ארדן: ואם מחר חצי מהם לא רוצים והם לא משלמים, אז ייסגר המתנ"ס ולא יהיה לילדים איפה להיות?

30083: יוסי, אתה אומר פה דברים על דעתך.

30083: אלה לא דברים שמקובלים על כולם.

רוני מהצרי: לגבי בנים ממשיכים, היה סיכום, וכבר עברנו את הכול.

רוני מהצרי: נשאר דבר אחד טכני, ואני אומר לאפרתי ולצביה: תגמרו את הסכום כמה צריך לשלם על המגרשים האלה, כי זה תוקע גם את המתחם.

רוני מהצרי: אנחנו סתם מתחילים לפתח ועוצרים, וחבל.

גלעד ארדן: בנים ממשכים של המפונים?

רוני מהצרי: כן.

גלעד ארדן: אני לא יכול לבנות שם כבן ממשיך באשקלון.

יוסי דיין: יש הוראה שאנחנו נעשה את ההגרלה, אתה כן תוכל לקנות.

רוני מהצרי: הואיל והמתחם הוא גדול ואנחנו מחכים רק לעניין הזה של בנים ממשיכים, כדי שנוכל לשבץ את הכול, אני מבקש גם מאפרתי וגם מצביה לגמור את זה מהר.

גלעד ארדן: מי אמור לקבוע את המחיר?

יעקב אפרתי: השמאי הממשלתי.

גלעד ארדן: ואיפה זה עומד?

יעקב אפרתי: זה לוקח לו זמן.

יעקב אפרתי: הוא יגמור.

יעקב אפרתי: אפשר לצחוק מכל דבר.

יעקב אפרתי: אני לא יודע אם אתם עבדתם אי-פעם בחיים, אם אתם עושים הכול בצ'יק.

יעקב אפרתי: כל אחד שלוקח עבודה ועושה אותה ברצינות, לוקח לו זמן.

בני יפת: אני לא מזלזל בעניין הזה, אבל אני שנתיים וחצי כבר בחוץ.

יעקב אפרתי: מדברים עכשיו על בנים.

בני יפת: לא משנה.

בני יפת: יש לי ילד בן 30 שמחכה לבנות את הבית שלו.

יעקב אפרתי: גם הבן שלי בן 30 מחכה שבע שנים, אז מה?

צביה שמעון: יותר מזה, הם רוצים כל מגרש בנפרד.

צביה שמעון: אנחנו ניקח כמה דוגמאות וניתן לכם.

גלעד ארדן: יש לי דעה מאוד מוצקה על מקצוע השמאות, ולא ארחיב אותה כאן.

גלעד ארדן: אבל אם נקבע שמאי מקרקעין ויושב שם בשטח, הוא יכול לגמור את זה די מהר.

רוני מהצרי: יכול להיות שבעניין הזה אולי כחריג צריך להוציא את זה מהשמאי הממשלתי.

גלעד ארדן: אולי לשמאי הממשלתי יש הרבה הזמנות ואף אחד לא כופה לשים את ההזמנה הזאת למעלה.

צביה שמעון: השמאי הממשלתי החדש עושה עבודה מהירה וטובה.

צביה שמעון: הוא שבועיים בתפקיד.

גלעד ארדן: הוא כבר היה יכול לגמור את זה, אם זה היה הדבר הראשון.

רוני מהצרי: העניין השלישי זה אגרות והיטלים.

רוני מהצרי: אני מבין את הכעס שלהם, ואני חושב שבעניין הזה המדינה כן יכולה ללכת לקראתם, למרות ההסכם שלה.

רוני מהצרי: המדינה צריכה להחליט שהיא מממנת את הדלתא הזאת, שהיא מעבר לאגרות ולהיטלים שצריך לשלם כל תושב.

גלעד ארדן: אפרתי הסביר הסבר מלומד על רבי-קומות, כאילו לא היינו מבינים את זה לבד.

גלעד ארדן: המחיר של אגרת בנייה למטר באשקלון, לא בבנייה רוויה, בווילה – כמה הוא?

רוני מהצרי: זה תלוי במתחם.

גלעד ארדן: במתחם קרוב לים.

רוני מהצרי: במתחם הזה זה בין 39 ל-42 דולר.

רוני מהצרי: הדלתא היא דלתא שהמדינה השיתה עליהם בגלל ההסכם, לא בגלל משהו אחר.

צביה שמעון: היועץ המשפטי לממשלה קבע.

רוני מהצרי: אמרתי את זה קודם.

גלעד ארדן: אם זה היועץ המשפטי, ואם אתם מוכנים תיאורטית לקחת את זה על חשבון המדינה, אז תגישו תיקון חקיקה, תעבירו את זה, ואז בחקיקה ראשית אפשר.

גלעד ארדן: אבל אף אחד לא מציע את זה.

רוני מהצרי: אני מציע בעניין הזה כן ללכת לקראתם.

גלעד ארדן: חברי כנסת מציעים, אבל אנחנו לא יודעים בכל דבר בעולם איפה הבעיה ומה דרוש.

גלעד ארדן: אם בא גורם ממשלתי ואומר למשרד הממונה עליו: פה אנחנו חושבים שהצדק הוא עם המתיישבים אבל ידינו כבולות בגלל בעיה משפטית, שרק אם זה יבוא בחקיקה ראשית אז היא גוברת, אז אנחנו יכולים לדעת שיש צורך בתיקון חקיקה.

גלעד ארדן: אבל לא צריך לחכות עד שיהיה דיון כזה.

רוני מהצרי: לדעתי בעניין הזה כן צריך ללכת לקראתם וצריך למצוא את הדרך איך לעשות את זה.

רוני מהצרי: מבחינתנו, כל מה שתלוי בנו אנחנו נקדם הכי מהר, גם במבני הציבור.

רוני מהצרי: ההחלטה תהיה של המינהלת, לא של אף אחד.

דורון בן-שלומי: אני רוצה לנצל את הפורום לפתור משהו מוסרי קטן.

דורון בן-שלומי: עלה פה בפירוש בדיון, שקבוצת נווה-ים הופנתה לנווה-ים על-ידי המדינה, מנהלת סל"ע.

דורון בן-שלומי: נכון להיום יש להם בעיה לקבל שכירות שנה ג'.

דורון בן-שלומי: התקנות אומרות שמי שהוא בדרך להעתקה קהילתית, הוא זכאי לקבל שכירות 18 חודשים מרגע שהוא מקבל מגרש.

דורון בן-שלומי: נווה-ים, בגלל שהיא לא מוגדרת העתקה קהילתית, האנשים שרשומים שם נכון להיום לא זכאים לשנה שלישית.

דורון בן-שלומי: אבל עם כל הבעיות הם הופנו לשם, אז לפחות ששכר דירה ייתנו להם.

דורון בן-שלומי: ואם לא, עד שיחליטו אם הם הולכים למקום אחר או לא – וסליחה שאני אומר "אם לא".

צביה שמעון: אני אפתור את הדבר הזה.

גלעד ארדן: אני רוצה לסכם את הדיון.

גלעד ארדן: אני אקים ועדת משנה מתוך חברי הוועדה לבצע מעקב קבוע מול משרדי הממשלה.

גלעד ארדן: היתרון שלנו מול ועדות אחרות הוא שמשרדי הממשלה שאנחנו מדברים עליהם הם משרדי ממשלה שבשוטף מבקרים בוועדה הזאת וזקוקים לה לאישורים של דברים אחרים וחוקים אחרים.

גלעד ארדן: אני בטוח שנמצא אוזן קשבת, ולמה שיהיה צריך והמדינה תחשוב שאולי אפשר גם להתגבר על בעיות משפטיות על-ידי חקיקה, אני לא נרתע מזה בכלל.

גלעד ארדן: נהפוך הוא.

גלעד ארדן: שוב, מתוך הגישה של מה שאמרתי, שכדי להתגבר על הבעיות של הפינוי היה אפשר להעביר חקיקה, אני חושב שגם כדי לתקן עוולות אפשר לעשות חקיקה.

גלעד ארדן: אנחנו קודם כל נתמקד בבעיות של חבל לכיש, שומריה, אמציה, אזור אשקלון ואזור נווה-ים.

גלעד ארדן: אני מבקש גם להשתתף בישיבה עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה בנוגע לפיצוי לחקלאים ובנוגע למחירי המגרשים, אבל את העניין הזה אני אשאיר להובלת ועדת הכספים עם חברי הכנסת שכבר עוסקים בנושא.

גלעד ארדן: אין כוונה שוועדת הכלכלה תחליף את מנהלת סל"ע.

גלעד ארדן: אני מבקש שברמת הפרט הבעיות עדיין יופנו למנהלת סל"ע, היא הגורם המקצועי.

גלעד ארדן: אני מאמין בה ואני מאמין שיש בה רצון טוב לפתור את הבעיות.

גלעד ארדן: התרשמתי כך מהגברת שמעון, ושמעתי עליה לא מהיום.

גלעד ארדן: בנושאים שהם בעיות קבוצתיות יותר והם תקועים, אשמח לקבל ולשמוע ולהביא את זה לוועדת המשנה למעקב.