הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 17, פרוטוקול מספר 51, 2007-11-27 13:20

נאדיה חילו: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לזכויות הילד.

נאדיה חילו: בחרתי היום לקיים ישיבה מיוחדת מאוד וממוקדת בכנסת.

נאדיה חילו: מאז פרצה שביתת המורים התקיימו הרבה מאוד ישיבות בוועדת החינוך ובוועדות אחרות, והייתי שותפה לאותן ישיבות, אולם שם דנו בעיקר בשביתה ובהשלכות שלה על המורים, בהסכמים, בדרישות של ארגון המורים מול ההסכמות של משרד האוצר.

נאדיה חילו: הדיונים התקיימו עם שר האוצר ושרת החינוך, עם כולם.

נאדיה חילו: חשוב לדון בזה וחשוב להמליץ.

נאדיה חילו: אולם מה שלא נדון דיו במהלך כל ימי השביתה, ולצערי גם לא בתקשורת או בהתבטאויות בהפגנה, לא ניתן די משקל להשלכה של השביתה על התלמידים ועל מה שקורה להם בימים אלה.

נאדיה חילו: נדלק אצלי אור אדום בעניין הזה לאחר שבשבוע שעבר התקיים היום הבין-לאומי לזכויות הילד ולרגל האירוע כינסתי כאן נציגים של תלמידים מבתי-ספר שונים.

נאדיה חילו: בשיחה לא פורמלית עם מספר תלמידים נודע לי שיש תופעה, שלא הייתי מודעת לה, שחלק מהתלמידים התחילו לעבוד ושוקלים לא לחזור ללימודים.

נאדיה חילו: מישהו מהתלמידים אמר לי שהוא מכיר חבר שנקלט בשוק העבודה וכנראה לא יחזור ללימודים.

נאדיה חילו: זה הדליק אצלי נורה אדומה בוהקת.

נאדיה חילו: אני מניחה שזאת לא ההשלכה היחידה של השביתה.

נאדיה חילו: בשתי ישיבות שהשתתפתי בהן לאחר מכן, גם בוועדת החינוך וגם בסיעת העבודה שדנה בעניין הזה בנוכחות שרת החינוך, הצבעתי במלוא החומרה על התופעה הזאת.

נאדיה חילו: אמרתי שבעיניי תופעת הנשירה, הגלויה והסמויה, חמורה מאוד-מאוד ולא ניתן לה די דגש ומשקל.

נאדיה חילו: החלטתי ליזום את הדיון היום כדי לשמוע גם את הגורמים המטפלים, אנשי המקצוע, ואת נציגי ההורים, אבל בעיקר את נציגי התלמידים.

נאדיה חילו: אתם נמצאים בשטח יותר מאתנו.

נאדיה חילו: לאור הקשרים שלכם עם החברים והחברות בוודאי תוכלו להזין אותנו במידע כן על ההשלכות החמורות מאוד של השביתה.

נאדיה חילו: הצבעתי רק על תופעה אחת ולא על תופעות נוספות שאולי יתחילו להתגלות מאוחר יותר, כמו למשל הנזקים לבחינות הבגרות.

נאדיה חילו: הפניתי שאלה למשטרה על מספר התיקים שנפתחו לבני נוער, האם נתקלים בתופעות של שוטטות ואלימות או של שתיית אלכוהול.

נאדיה חילו: רק שלשום לצערנו שמענו על אסון בעקבות השתכרות.

נאדיה חילו: אנחנו שומעים על התופעה כשהיא מגיעה למעין שיא.

נאדיה חילו: כל מי שנוהג במכונית יכול לראות, גם בלי לדעת את המספרים, אם מסתכל סביבו – לא כולם מסתכלים, אבל אני שמה לב ומסתכלת – את מה שקורה בהתנהגות של שעות הפנאי.

נאדיה חילו: "שעות פנאי" זה מושג חיובי, אבל כששעות הפנאי ממושכות מדי ללא שום תוכן, כאשר באופק לצערי לא נראה סיום השביתה מתגלות תופעות לא רצויות.

נאדיה חילו: אנחנו מתקרבים ליום ה-50 לשביתה, ועם החופש הגדול התלמידים נמצאים כבר כמעט 6 חודשים מחוץ למערכת, החל מאמצע חודש יוני.

נאדיה חילו: מדובר על אוכלוסיית התלמידים בכיתות ז'-יב', שמונה 600,000 תלמידים.

נאדיה חילו: בכל שכבת גיל לומדים כ-100,000 תלמידים.

נאדיה חילו: אלה נערים ונערות בגיל ההתבגרות, על כל המשמעויות שנובעות מכך, על הנתונים האישיים בגיל הזה, ועל משקלה הגדול יותר של קבוצת בני הגיל וההשלכות של הקשר הזה.

נאדיה חילו: אנחנו מדברים על היעדר פיקוח הורי בשכבת הגיל הזאת, על היעדר פיקוח חברתי, על חוסר-מעש וחוסר-ודאות.

נאדיה חילו: אם החברה היתה יודעת מראש שהשביתה תימשך כך וכך ימים, או אם ידעו מתי תסתיים אולי זה היה עוזר לתלמידים ולמערכות לנסות להתארגן, להחליט איך לגשת לימים האלה ולחשוב איך למלא אותם, אבל אי-הוודאות מכביד מאוד ויוצר תופעות שליליות.

נאדיה חילו: בדיון זה, גם אם המוקד שלי על ההשלכות השליליות על התלמידים, אינני יכולה שלא להזכיר שמדובר גם ב-41,000 מורים שחברים בארגון המורים השובת.

נאדיה חילו: לפי הערכה ונתונים שיש לי, כ-60% מכלל התלמידים בחינוך העל-יסודי אינם לומדים בגלל השביתה.

נאדיה חילו: שמענו על ניסיונות פה ושם, אבל לצורך הדיון אני לא מחשיבה את ה-40%, גם אם נמצאים פה ושם בהסדרים כאלה או אחרים.

נאדיה חילו: גם אני שמעתי על יוזמות שונות, על שיעורים שונים, על אלתורים, אבל זה לא המסגרת שמדינה מתוקנת צריכה לספק לתלמידים שלה.

נאדיה חילו: בפתח דבריי אני מבקשת להביע צער עמוק מאוד על השביתה הזאת ועל חוסר-האונים של כל המערכות וכל הצדדים השותפים למשא ומתן – ואני לא רוצה להאשים אף אחד – שעדיין לא השכילו להגיע לפתרון שיחזיר את 600,000 התלמידים למסגרות ויאפשר המשך מסלול חיים נורמטיבי שנקטע.

נאדיה חילו: אוי לנו אם לא נציג היום את ההשלכות של השביתה וניתן עליהן את הדעת.

נאדיה חילו: לפני שאני מסיימת ומעבירה את רשות הדיבור אליכם אני מוצאת לנכון להביע מחאה קשה מאוד ביום זה, שהוא יום המלחמה באלימות נגד נשים, על התבטאות אומללה, קשה ומשפילה של יושב-ראש ארגון המורים אתמול, שאמר כי "מי שאונסים אותו הרבה פעמים גם נהנה מזה בסוף".

נאדיה חילו: זאת התבטאות אומללה מאוד.

נאדיה חילו: לא הייתי מצפה מאיש שמוביל מערכת חינוך ומייצג צוותים חינוכיים גדולים מאוד להתבטאות כזאת, בלי קשר לדברים האחרים, למאבקים שלו על השכר וכדומה.

נאדיה חילו: אני מגיעה כרגע מדיון ארוך מאוד בוועדה לקידום מעמד האישה לציון היום הבין-לאומי למאבק באלימות נגד נשים ואלימות בכלל, שבהחלט גואה בחברה.

נאדיה חילו: אסור להתבטא בצורה כזאת.

נאדיה חילו: למרות הזעם והכעס חייבים לשמור על גבולות, ובפרט מי שנושאים באחריות.

נאדיה חילו: יושב-ראש איגוד המורים חייב לשלוט בדבריו ולשים גבולות להתבטאות שלו.

נאדיה חילו: רשות הדיבור לחברי חבר הכנסת הלפרט, בבקשה.

שמואל הלפרט: הבעיה ידועה.

שמואל הלפרט: דנו על הנושא הזה כבר בוועדת החינוך ובוועדות אחרות ובמליאה.

שמואל הלפרט: לצערי הרב השביתה נמשכת כבר מספר חודשים, וכפי שאמרת כבר 6 חודשים התלמידים לא לומדים.

שמואל הלפרט: זה חמור מאוד.

שמואל הלפרט: יש לזה השלכות חמורות, ועדיין אי אפשר ללמוד את מלוא ההשלכות של השביתה האומללה הזאת.

שמואל הלפרט: יש לי רושם ששני הצדדים מתחפרים בעמדותיהם וכל צד טוען לצדקתו.

שמואל הלפרט: לכן קשה מאוד למצוא פתרון מתקבל על הדעת.

שמואל הלפרט: חז"ל אומרים כי "אין חבוש מתיר את עצמו מבית האסורים".

שמואל הלפרט: בן אדם שקשור בחבלים לא יכול להשתחרר לבד, צריך שמישהו אחר יבוא וישחרר אותו.

שמואל הלפרט: לפעמים צריכים שצד שלישי ייכנס בעובי הקורה, אדם נבון שמכיר את הנושא מכל היבטיו, גם הצד החינוכי וגם הצד הכלכלי, שינסה להשפיע על שני הצדדים, לכופף קצת את שני הצדדים.

שמואל הלפרט: באתי עכשיו במיוחד להציע מועמד שלה

שמואל הלפרט: ערכתי יוכל בתוך תקופה קצרה להביא לסיום השביתה.

שמואל הלפרט: יש חבר כנסת שכולנו מכירים, פרופ' ברוורמן, שהוא איש חינוך וכלכלן דגול, אדם נבון.

שמואל הלפרט: שוחחתי אתו רבות על השביתה וביקשתי ממנו שייכנס בעובי הקורה.

שמואל הלפרט: הוא הבטיח לי שאם יתבקש על-ידי שר האוצר להתערב יוכל לנסות לסיים את השביתה בתוך מספר ימים.

שמואל הלפרט: הייתי מציע שהוועדה תקבל את הצעתי ותבקש משר האוצר להטיל על חבר הכנסת פרופ' ברוורמן את התפקיד.

שמואל הלפרט: כולם מכירים את פרופ' ברוורמן, הוא איש חינוך, אדם משכמו ומעלה.

שמואל הלפרט: להערכתי הוא יוכל בתוך תקופה קצרה להביא לסיום השביתה.

שמואל הלפרט: ללא אישיות מהדרג הבכיר הזה אני לא רואה איך תסתיים השביתה.

שמואל הלפרט: שר האוצר, שרת החינוך ויושב-ראש ארגון המורים ישבו כבר עשרות ומאות שעות ולא יצא מזה לצערי שום דבר.

שמואל הלפרט: בואו ננסה את האדם הזה, אולי יצליח להביא לסיום השביתה.

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: הפעם, בניגוד לישיבות אחרות שאני בדרך כלל פותחת בשמיעת אנשי המקצוע, אני מבקשת להתחיל עם נציגי מועצות התלמידים.

נאדיה חילו: לאחר מכן נשמע את אנשי המקצוע.

נאדיה חילו: ארצה לשמוע תלמיד אחד מכל אזור.

נאדיה חילו: אני מבקשת שתנסו להציג לנו תמונה, מהידוע לכם, על ההשלכות של שביתת המורים על הציבור שלכם ועל החברים שלכם.

הדס טרספולסקי: אני תלמידה בבית-ספר פלך בירושלים, בית-ספר דתי לבנות.

הדס טרספולסקי: אנסה לתאר לכם מה קורה אצלנו.

הדס טרספולסקי: הדבר העיקרי שמאפיין את השביתה הזאת הוא אי-הוודאות.

הדס טרספולסקי: זה מה שמנע מאתנו להפיק משהו מהזמן הפנוי העומד לרשותנו.

הדס טרספולסקי: כתלמידת יב' יש לי הרבה להספיק ולעשות, פרויקטים, עניינים ותחביבים.

הדס טרספולסקי: במבט לאחור אולי יכולתי לתכנן דברים רבים שימלאו את הזמן שעמד לרשותי בחודש וחצי של השביתה, אבל מכיוון שכל פעם הסתכלנו לכל היותר יום או יומיים קדימה, ולפעמים גם זה לא, בעצם נמנע מאתנו לתכנן לטווח ארוך.

הדס טרספולסקי: פשוט החלטנו: טוב, נצא לראות סרט, טוב, נראה עוד חברים, טוב, נצפה בטלוויזיה.

הדס טרספולסקי: בעצם לא יכולנו לעשות דברים בעלי משמעות.

הדס טרספולסקי: זה אפילו דרבן אנשים לבזבז זמן, כי אם נשאר עוד יום אז בואו לפחות ניהנה ממנו.

הדס טרספולסקי: זאת השנה האחרונה שלי ושל בני גילי במסגרת חינוכית יציבה.

הדס טרספולסקי: חלק מאתנו יתגייסו אחר-כך לצבא או יילכו לשירות לאומי, כל אחד יקבע את מעשיו בלי איזו הדרכה והשגחה ממישהו שינסה להעביר לו עוד כלי התמודדות לחיים.

הדס טרספולסקי: אני רואה כל יום שמתבזבז כרגע כהפסד ענק עבורנו.

נאדיה חילו: בקשר שלך עם חברות מהכיתה ומבית-הספר שלך, נתקלת גם בתלמידים שאומרים שהם עובדים ולא מתכוונים לחזור להמשך הלימודים?

הדס טרספולסקי: מקרב החברים הקרובים שלי – לא.

הדס טרספולסקי: יש מי שהתחילו לעבוד, וכנראה ימשיכו בעבודה, אבל לא על חשבון בית-הספר.

הדס טרספולסקי: אני מניחה שזה יהיה על חשבון ההשקעה בלימודים כי מי שנכנס למסלול עבודה במשמרות 3 פעמים בשבוע לא יתנתק מהמסלול הזה, מה שאומר שזה יבוא כנראה על חשבון ההשקעה, אבל אני לא מכירה אנשים שיעזבו את בית-הספר בגלל העבודה שמצאו.

הדס טרספולסקי: בעיה אחרת שאני רואה, שאנשים כבר עכשיו מזיקים לעצמם.

הדס טרספולסקי: יש לי חברים רבים שבמסגרת הלימודית הם ילדים טובים יחסית, חוזרים הביתה בשעות סבירות יחסית, ועכשיו כל ערב הולכים למרכז העיר, שותים וחוזרים הביתה ב-4 לפנות בוקר, ולמחרת קמים בשעה 3 אחר-הצהרים ושוב יוצאים ועושים שטויות.

הדס טרספולסקי: בגילנו אלכוהול עדין לא חוקי אבל כך הם עושים.

אבי קמינסקי: מי שומר שלא ישתו אלכוהול?

הדס טרספולסקי: רבים מהחברים שלי מבלים כך את ימי השביתה, בעיקר בגלל אי-הוודאות.

הדס טרספולסקי: הם פשוט מנסים לנצל כל יום לבילויים בצורה כזאת.

אתי בנימין: חסר לי כאן נציג של מגן דוד אדום, שאולי ייתן לנו נתונים כמה ילדים נמצאים בכיכרות אחרי ששתו ואחרי שהתעלפו ואיבדו את הכרתם.

רחל סעדה: הם הוזמנו לישיבה, אך אמרו שזה לא קשור אליהם.

נאדיה חילו: ננסה לברר עם הגורמים שנמצאים כאן, כל אחד בזווית שלו.

נאדיה חילו: אכן חסרים לנו נתונים בריאותיים מעין אלה.

נאדיה חילו: הנתונים לצערי יתחילו לזרום בעתיד הקרוב.

נאדיה חילו: יש תופעות חמורות בהשפעת השביתה הזאת שעדיין לא הגיעו למודעות החברה ולתקשורת.

נאדיה חילו: אני לא מדברת על המורים או על ארגון המורים, אלא על הילדים.

נאדיה חילו: הדס ציינה שהיא מכירה חברות שלא נשרו, אבל כבר עובדות והתחייבו למקום עבודה ואולי ההשקעה שלהן בלימודים תהיה פחותה.

נאדיה חילו: זה נשירה סמויה.

נאדיה חילו: אני רואה כבר את אי-ההצלחה של חלק מהם בבגרויות כי נוצרו דפוסי התנהגות מסוימים, שלא ייעלמו תוך חודש אלא ימשיכו גם אחרי השביתה.

נאדיה חילו: כאשת מקצוע שמגיעה מתחום העבודה הסוציאלית וטיפול בילדים אני מזהה כאן תופעה חמורה מאוד של נשירה ורואה את ההשלכות שלה לטווח ארוך.

שגיא טובים: אני מייצג את מועצת התלמידים הארצית.

שגיא טובים: אנחנו מודעים לכך שב-8 חודשים אנחנו אמורים ללמוד חומר של שנה שלמה.

שגיא טובים: התחלנו ללמוד ואז קיצצו לנו 3 חודשים משנת הלימודים.

שגיא טובים: אי אפשר להספיק ללמוד ב-5 חודשים חומר של 8 חודשים.

שגיא טובים: במועצת התלמידים הארצית אנחנו מנסים למצוא פתרונות לבעיה הזאת.

נאדיה חילו: במועצות התלמידים אתם נמצאים בקשר עם תלמידים ממקומות שונים, בנוסף לישוב שבו אתה גר?

שגיא טובים: כן.

שגיא טובים: במזכירות הארצית נמצא יושב-ראש של כל מחוז.

שגיא טובים: כל מחוז יוצר קשר עם בתי-הספר שיש בהם בעיות מיוחדות או שהביעו מחאה מיוחדת.

שגיא טובים: בירושלים היתה מחאה של אחד מבתי-הספר והבאנו את נציגתם לדבר על המצב שלהם ועל מה שהם עושים.

שגיא טובים: אנחנו תומכים בהם ונותנים להם כלים להתמודד עם המצב.

נאדיה חילו: אני רוצה לבקש שוב שתנסו להציג לנו תמונת מצב.

נאדיה חילו: דיברת על דבר חשוב מאוד, על ההישגים הלימודיים ורמת הלימודים והפגיעה במסלול החינוכי ובתעודות שישפיעו אולי לטווח ארוך, אבל אולי תוכל לדבר גם על תופעות שמתגלות כעת אצל תלמידים, תופעות של שתיית אלכוהול ושוטטות ושעות בילוי לא שגרתיות, ככל הידוע לך.

נאדיה חילו: האם יש נערים ונערות שכבר הסתבכו?

נאדיה חילו: ואני חוזרת ושואלת, האם חלק מן התלמידים שוקלים לא לחזור ללימודים לאחר שנקלטו בעבודה?

נאדיה חילו: חשוב לנו לראות את התמונה ולהבין אותה.

שחף סדן: אני מרחובות ומייצגת את מועצת התלמידים הארצית.

שחף סדן: אני מכירה מספר תלמידים בכיתות הגבוהות של התיכון, מכיתות יא'-יב', שבעקבות השביתה ינשרו מהלימודים.

שחף סדן: הם מצאו עבודה שוטפת והם צריכים את הכסף, ואז אומרים: טוב, לא אסיים את השנה הזאת, וגם כך אתגייס, או לא, ופשוט מתכוונים לנשור.

שחף סדן: באשר לשוטטות בלילות – אני מכירה את התופעה הזאת.

שחף סדן: גם ילדים "טובים", שבדרך כלל ביום-יום לומדים היטב ויש להם ציונים גבוהים בלימודים, פשוט אומרים: אין לי מה לעשות בבית, משעמם לי שוב לראות טלוויזיה, טוב, אז אסתובב ברחוב.

שחף סדן: וברחוב יש סמים, ברחוב יש אלכוהול ואלימות.

נאדיה חילו: את מכירה באופן אישי, בלי להגיד כמובן שמות, תלמידים או תלמידות שכבר הסתבכו?

שחף סדן: כן.

שחף סדן: לא חברים שלי, אבל אנשים שאני מכירה.

שחף סדן: שלושה מהם נמצאים במעצר בית לאחר שהסתבכו באירוע אלימות, שניים נמצאים במעצר בית בשל עבירת סמים.

נאדיה חילו: יש כאן מישהו משירות המבחן או ממשרד הרווחה, פקידות סעד? לא.

נאדיה חילו: נרצה לפנות גם אליהם.

שחף סדן: אני מכירה שלושה שנמצאים במעצר בית על אלימות, שניים שנמצאים במעצר בית על סמים, ורבים שעדיין לא נתפסו.

שחף סדן: חבל, פשוט חבל.

שחף סדן: מועצות הנוער מנסות ככל היותר לרכז את הנוער, למצוא להם פעילויות, אבל אי אפשר בהיעדר שגרה.

שחף סדן: הצעירים מתעוררים מדי יום ב-2 או ב-4 אחר-הצהרים, משוטטים קצת במחשב, רואים קצת טלוויזיה, ובערב מחליטים שמשעמם להם ויוצאים לרחובות ומסתבכים.

שחף סדן: זה חוזר על עצמו מדי יום.

שחף סדן: כל יום חוזרים ב-6 בבוקר מהבילוי, קמים ב-4 אחר-הצהרים ויוצאים שוב לרחוב.

שחף סדן: זה לא יכול להימשך כך.

נאדיה חילו: אני מודה לך מאוד שדיברת בגלוי וחשפת את העניין.

נאדיה חילו: בהמשך נחשוב לא רק על חשיפת התופעות אלא גם איך אנחנו מתכוונים לנסות להעביר את החומרה של הדברים שנאמרים כאן לגורמים השונים כדי שזה יהווה חלק מן השיקול שלהם.

ילנה רומנובסקי: גל סלומקה ואני מגיעות לכאן מטעם עמותה לפיתוח מנהיגות נוער שנקראת "קו הזינוק".

ילנה רומנובסקי: אני גרה ברחובות.

ילנה רומנובסקי: מה שהפריע לי, שיש כאן ראייה כאילו עבודה היא דבר מרכזי לא נכון.

ילנה רומנובסקי: לדעתי אם תלמידים מעסיקים עצמם בעבודה זה טוב בהרבה מאשר תלמידים שיוצאים לשתות אלכוהול.

ילנה רומנובסקי: אני עובדת עכשיו בשתי עבודות, בניקיון ובמעבדות, וגם בעת הלימודים תמיד עבדתי.

ילנה רומנובסקי: לדעתי הבעיה המרכזית היא השוטטות ברחובות.

ילנה רומנובסקי: אני גרה ברחוב הראשי של רחובות, רחוב הרצל, ולא יכולה להירדם בלילות כי ברחוב הראשי מסתובבות חבורות של אנשים שצועקים ושותים ומרביצים.

ילנה רומנובסקי: זה פשוט נראה לא הגיוני.

ילנה רומנובסקי: דווקא מי שמעסיק עצמו בעבודה ולפחות מתעייף ביום לא ייצא לשתות בלילה, אז יש בזה גם דבר חיובי.

נאדיה חילו: בהחלט.

גל סלומקה: אני מתל-אביב.

גל סלומקה: כפי שילנה אמרה, כל אדם שמוצא עבודה ולא משוטט בימים ובלילות ברחובות, שיבורך.

גל סלומקה: אני מכירה ילדים שמסתובבים כל ערב ושותים אלכוהול.

גל סלומקה: אני בדרך כלל נמנעת מלהסתובב איתם על אף שאלו אנשים שאני מכירה וקרובים אליי יחסית.

נאדיה חילו: הילדים שאת מכירה ששותים, זה תופעה חדשה אצלם, או שגם לפני השביתה נהגו לשתות אלכוהול?

נאדיה חילו: אני מבקשת לברר את השלכות השביתה.

נאדיה חילו: האם השביתה היא הגורם לשתייה?

גל סלומקה: אם בזמן הלימודים הילדים היו שמים גבולות, מסתובבים ובשעה מסוימת הולכים הביתה כי בכל זאת למחרת יש להם לימודים, השביתה גרמה לכך שהגבול הזה נמחק.

גל סלומקה: עכשיו הם יכולים להסתובב עד הבוקר.

גל סלומקה: שמעתי שממש לפני יום-יומיים ילדים הסתובבו בלילה והשתוללו ועצרה אותם משטרה ולקחה אותם לחקירה.

גל סלומקה: לא רציתי לדעת מי הם, לא רציתי להיות חלק מזה.

גל סלומקה: זה מה שידוע לי על השוטטות.

גל סלומקה: באשר לנשירה מבית-הספר ומעבר מלימודים לעבודה, אני יודעת שאני אישית שקלתי לעבור לבית-ספר אקסטרני כי אני לא יודעת איך אעמוד בלחץ של השלמת כל חומר הלימודים.

גל סלומקה: הגורם היחיד שמנע ממני לעבור לבית-ספר האקסטרני הוא העובדה שאני לומדת בבית-ספר טוב, בית-ספר שאני אוהבת ומכבדת, ואני יודעת שבעתיד אחוש גאווה אם אוכל להגיד שאני בוגרת בית-הספר הזה ויש לי תעודת בגרות שלו.

נאדיה חילו: אני מאחלת לך בהצלחה.

גל סלומקה: תודה.

גל סלומקה: אם הייתי בבית-ספר פחות טוב והייתי יודעת שלא יבואו לקראתי אחרי השביתה ולא יעזרו לי, לא הייתי מהססת ואולי הייתי עוברת לבית-ספר אקסטרני.

שמואל הלפרט: הבטלה היא אֵם כל חטאת.

יונתן האווארד: אני מבית-ספר הרטמן בירושלים, בית-ספר דתי חצי פרטי.

יונתן האווארד: אני רוצה קצת להסתייג מהדברים שנאמרו כאן.

יונתן האווארד: למרות שאין ספק שהתופעה קיימת, ושההתהוללות והשוטטות בערבים זה עניין בעייתי, אני סבור שזה לא בהכרח דבר חדש.

יונתן האווארד: התופעה אמנם מתעצמת נוכח העובדה שבאמת אין מה לעשות במהלך היום, אבל לדעתי מדובר בתלמידים שנהגו לעשות את זה וימשיכו לעשות את זה גם אחרי השביתה.

יונתן האווארד: זה נוגע יותר לתודעה של אדם, אם אכפת לו ממה שהוא עושה במהלך הלימודים או לא.

יונתן האווארד: אני מכיר הרבה אנשים שלא אכפת להם מהשביתה, שלא יודעים מתי תסתיים וגם לא משנה להם.

יונתן האווארד: אני למשל פעיל בתיאטרון קהילתי, הן במהלך הלימודים בבית-ספר והן בעת השביתה, ויש אנשים שיילכו לשתות, הן במהלך הלימודים והן במהלך השביתה.

יונתן האווארד: יש עכשיו פשוט הקצנה של בעיה שקיימת גם במהלך הלימודים.

יונתן האווארד: שורש הבעיה לא טמון בשביתה.

עפרה דונסקי: למה כוונתך שבית-הספר שאתה לומד בו חצי פרטי?

עפרה דונסקי: בית-הספר שובת כולו או חצי עובד?

יונתן האווארד: היו מספר ניסיונות להקים כל מיני אופני לימוד חדשים, להחיות את בית-הספר.

יונתן האווארד: בית-ספר חצי פרטי מקבל מימון מהממשלה וגם מימון ממקומות אחרים.

יונתן האווארד: חלק מן התוכניות נפלו, תוכניות לקראת הבגרות, אולם בשעות הבוקר פועל בית-מדרש ללימודים דתיים, שלא קשורים לבגרות, שעדיין מתקיים.

שמואל הלפרט: גברתי היושבת-ראש, אודה לך מאוד אם תוסיפי את ההצעה שלי להצעת הסיכום.

שמואל הלפרט: אני סבור שזה עשוי לפתור את הבעיה.

הדס טרספולסקי: רבים מהפתרונות שהוצעו, פתרונות זמניים של כל מיני מועצות ועיריות, נתקלו בזלזול מצד התלמידים כי הרגישו שלא היתה להם די התייחסות.

הדס טרספולסקי: הם מרגישים שהם בעצם בתחתית סולם העדיפויות של רוב אזרחי המדינה ורוב הגופים במדינה.

הדס טרספולסקי: רבים מהתלמידים שדיברתי איתם, רבים מהחברים שלי התחילו לשקול האם הם רוצים לשרת בכלל בצבא או בשירות לאומי ולתרום למדינה.

הדס טרספולסקי: הם מרגישים שהמדינה זנחה אותם לגמרי.

הדס טרספולסקי: אומרים: אם המדינה לא דואגת לחינוך שלי מדוע אתרום לה אחר-כך?

הדס טרספולסקי: רבים מהחברים שלי אומרים את זה עכשיו.

הדס טרספולסקי: אנחנו עכשיו בדיוק בגיל שמחליטים ופועלים בעניין זה.

הדס טרספולסקי: ודבר נוסף, רבים מהתלמידים לא הולכים לכל הפעילויות.

הדס טרספולסקי: ניסו לארגן לנו כל מיני פעילויות של התנדבות, מהעירייה ומכל מיני מקומות.

הדס טרספולסקי: התלמידים פשוט צוחקים על זה ואומרים: אם לא אכפת לכם מהחינוך שלנו, בתקופה של הבגרויות אתם לא מלמדים אותנו כבר חודש וחצי, למה אתם מצפים שנעשה משהו, שנציית לאיזה כלל או חוק?

עפרה דונסקי: במצב אחר הם היו מתגייסים?

הדס טרספולסקי: כן.

הדס טרספולסקי: הם התלבטו, אבל לפני השביתה כאשר דיברתי איתם היו יותר על הצד של הגיוס, ועכשיו מרגישים שאכזבו אותם.

אבי קמינסקי: למה הם מצפים, שהרשויות ילמדו את הילדים?

אבי קמינסקי: שיפתחו את בתי-הספר?

הדס טרספולסקי: ציפו שאולי ימצאו להם פתרונות אחרים מלכתחילה, למשל למצוא סטודנטים שילמדו קבוצות מסוימות.

הדס טרספולסקי: יכלו לארגן פעילויות או דברים שונים.

אבי קמינסקי: זה ישבור את השביתה.

אבי קמינסקי: אין תחליף למורים.

עפרה דונסקי: זה לא היה מביא אתכם לבגרויות וגם היה שובר שביתה.

נאדיה חילו: אין כאן נכון או לא נכון.

נאדיה חילו: אני מנסה לאפיין את הבעיה.

נאדיה חילו: כל אחד מסתכל מזווית הראייה שלו, כל אחד עם האמת שלו.

שגיא טובים: למרות שהרבה חבר'ה לא מסתובבים ברחובות, זה פותח צוהר, כפי שהיא אמרה, לא להתגייס, פותח צוהר לאנשים שלא עשו דברים כאלה בעבר להיכנס להלך-מחשבה כזה.

שגיא טובים: השביתה נמשכת כבר תקופה ממושכת והזמן גורם להתפתחות דברים מעין אלה.

שחף סדן: ידוע לי שהתופעה היתה קיימת, אבל עכשיו מתעצמת במהירות, ורואים את זה.

שחף סדן: זה תמיד היה קיים, אף אחד לא מסתיר ואומר שזה לא היה, אבל עכשיו מתעצם.

שחף סדן: פתאום רואים חברים מהשכבה הולכים לשתות ואין לנו מה לעשות.

שחף סדן: רואים את זה וזה ידוע, זה לא חבוי.

נאדיה חילו: ארצה לשמוע את האמא שנמצאת אתנו כאן.

גלית ינובסקי: אני אמא לשתי בנות שלומדות בבית-ספר פלך בירושלים.

גלית ינובסקי: אני אמא "מפונקת" מאוד, הבנות שלי לא יוצאות בערב ולא מבלות.

גלית ינובסקי: אני לא נתקלת בהיבט המרכזי שהעלו כאן, לכן רציתי להציג פן אחד.

גלית ינובסקי: אני מרגישה שהתלמידים שוקעים בחוסר יכולת ללמוד או להתרכז.

גלית ינובסקי: גם דברים שהיו עושים קודם, אפילו ברמה של קריאת ספרים או התעניינות בכל מיני נושאים אחרים, לאט-לאט גם זה דועך.

גלית ינובסקי: היכולת ללמוד ולהשקיע בלימודים אבדה במידה רבה.

גלית ינובסקי: אני חוששת מאוד ממה שיקרה ביום שיחזרו ללמוד, איך יוכלו לחזור לשגרה של ההשקעה, של היכולת לנתח טקסט וכן הלאה.

גלית ינובסקי: כבר כמעט חודשיים לא פתחו שום ספר.

נאדיה חילו: את מדברת על פגיעה במוטיבציה, ועל ההשפעה הפסיכולוגית של אי-הוודאות.

עפרה דונסקי: וגם על הרגלי למידה שנשברים.

נאדיה חילו: את בוודאי מכירה חברות וחברים של בנותיך.

נאדיה חילו: האם ידוע לך מה עושים החברים והחברות בימי השביתה, מה אופני הבילוי שלהם וכדומה?

גלית ינובסקי: פלך הוא בית-ספר לא אופייני מהבחינה הזאת.

גלית ינובסקי: הרוב מבלים בקבוצות של תנועות נוער כמו בני עקיבא ומבלים פחות ברחובות.

גלית ינובסקי: אני יודעת שמצבי טוב יחסית, לפחות לזה אני לא דואגת, אבל אני דואגת מאוד לעניין הלימודי.

גלית ינובסקי: זה בית-ספר של תלמידות טובות מאוד, שאוהבות ללמוד ורוצות ללמוד, ואני לא יודעת מה יקרה עכשיו.

גלית ינובסקי: נושא שני שאני מבקשת להעלות, אני מבקשת לחזור לנושא הכאוב של הבגרויות, שאולי לא עומד בראש סדרי העדיפויות כאשר מדברים על דברים כל-כך חשובים כמו הילדים, אבל בכל זאת 40% מבתי-הספר כן לומדים באופן כזה או אחר וכאשר יגיע "יום הדין" בסוף השנה, בבגרויות מצבם יהיה טוב בהרבה משאר התלמידים ששבתו.

גלית ינובסקי: צריך לתת על כך את הדעת.

גלית ינובסקי: התלמידים האלה לומדים פיסיקה 5 יחידות, מתמטיקה 5 יחידות – מקצועות שקשה מאוד ללמוד לבד.

גלית ינובסקי: חלק מבתי-הספר מלמדים, ובתי-ספר אחרים לא מלמדים דבר.

גלית ינובסקי: בבתי-ספר טובים כמו בית-הספר שליד האוניברסיטה לא לומדים וזה יהיה בעוכרם של התלמידים.

עפרה דונסקי: מי כן לומד?

גלית ינובסקי: בקיבוצים לומדים ויש בתי-ספר אליטיסטים ערבים שם לומדים, וכך גם בחלק מבתי-הספר הדתיים.

גלית ינובסקי: באולפנות כן לומדים.

אתי בנימין: גם בחלק מבתי-הספר הממלכתיים לומדים.

גלית ינובסקי: יש קבוצה רחבה למדי שלומדת, במגזרים מסוימים.

נאדיה חילו: אני מבקשת לשמוע את נציגת המשטרה והמשרד לביטחון פנים.

נאדיה חילו: אולי תוכלי להציג בפנינו נתונים עדכניים על ממדי התופעה.

נאדיה חילו: האם אתם רואים בעיות מסוימות, עלייה במעורבות של בני נוער בעבירות מסוימות?

אפרת וולך: אני מבקשת להתייחס לארבעה היבטים.

אפרת וולך: קודם כול, אנחנו בעיצומה של שביתה והנתונים שאני מציגה עכשיו לא סופיים.

אפרת וולך: תיקים רבים שנפתחים נמצאים עדיין בהליכי חקירה ומן הסתם הנתונים יתעדכנו בעוד חודשיים-שלושה, אבל אני יכולה להציג איזו תמונת מצב ראשונית.

אפרת וולך: אתייחס לשני סוגי עבירות – עבירות אלימות ועבירות סמים, כי עליהם בעיקר מדובר, וגם על שוטטות אגיד מילה או שתיים.

אפרת וולך: אני רוצה להגיד דבר שאולי לא יהיה כל-כך פופולרי.

אפרת וולך: כאשר אנחנו בוחנים את נתוני המשטרה בתקופה הזאת, בניגוד למה שנאמר כאן ולאינטואיציות שלנו, על-פי נתוני המשטרה בעבירות אלימות יש דווקא ירידה בתקופת השביתה לעומת שנים קודמות, גם לעומת שנה שעברה וגם לעומת שנים קודמות.

אפרת וולך: יש ירידה של 36.84%, ירידה גדולה למדי.

נאדיה חילו: לקחתם בחשבון תיקים שנפתחו במשטרה במחלק הנוער?

אפרת וולך: אני מדברת עכשיו על נוער בלבד, על תיקי ט"מ ופ"א, כלל העבירות.

אבי גור: אין להם תוספת כוח-אדם להיערכות לשביתה.

אבי גור: הם לא מבקרים במקומות השונים.

אפרת וולך: מוכרת הטענה שאין כוח-אדם למשטרה ושהמשטרה לא חושפת.

אפרת וולך: אני יכולה להגיד שאת רוב עבירות האלימות אנחנו חושפים, יש 90% חשיפה בעבירות אלימות.

אפרת וולך: אם היית אומר שלמשטרה אין כוח-אדם, זה לא נכון לגבי עבירות אלימות.

אבי גור: אני בעדכם, שלא תטעי.

אפרת וולך: יש ירידה בעבירות אלימות.

אפרת וולך: אני יכולה להסביר את התופעה.

אפרת וולך: הירידה שאנו עדים לה בתקופת השביתה זהה פחות או יותר לירידה בחודשים יולי-אוגוסט.

אפרת וולך: בחודשים יולי-אוגוסט אנחנו שומעים פעמים רבות: זה חופש גדול והתלמידים משוטטים ומבצעים עבירות, אבל זה לא נכון.

אפרת וולך: כאשר בוחנים נתונים משנת 2002 ועד היום, בתקופת החופש הגדול יש ירידה של בממוצע 20% בעבירות אלימות.

אפרת וולך: אנחנו יודעים במשטרה ש-30% מעבירות האלימות מבוצעות במוסדות חינוך וכאשר אין מוסדות חינוך יש 30% פחות עבירות אלימות.

עפרה דונסקי: זה פתרון לאלימות של התלמידים.

אפרת וולך: לא.

אפרת וולך: אני רוצה להמשיך את דבריי לפני שכולם ייצאו מהישיבה הזאת עם כותרת שהמשטרה ממליצה לסגור מוסדות חינוך, ממש לא.

עפרה דונסקי: אני מוכרחה להגיד לך שבתי-ספר שעברו מ-6 ימי לימוד ל-5 ימי לימוד, גם בהם יש ירידה בעבירות אלימות בימי שישי.

אפרת וולך: לא בדקתי את זה, ייתכן.

אפרת וולך: דיברו כאן הרבה על עבירות של אלכוהול וסמים.

אפרת וולך: אלכוהול זה לא עבירה פלילית ולכן אין לנו במשטרה נתונים על שתיית אלכוהול.

אבי גור: אבל מכירת אלכוהול לילד מתחת לגיל 18 היא כן עבירה.

אפרת וולך: לכן אני לא מתייחסת כאן לאלכוהול כי זה לא עבירה פלילית.

אפרת וולך: אני יכולה להגיד לכם, לא מנתונים סטטיסטיים אלא מתחושות שלנו כאנשי משטרה שמבלים בשטח, יש בעיה גואה בשתיית אלכוהול על-ידי בני נוער, אך ידינו כבולות.

אפרת וולך: כמשטרה אין לנו מה לעשות, אנחנו לא יכולים לעשות לקטין דבר.

אפרת וולך: אנחנו יכולים לעשות מהלכים לגבי מכירת אלכוהול לקטינים, ובנושא הזה המשטרה מתגברת כוחות ועושה יותר ויותר, סוגרת "פיצוציות" ומקומות שמוכרים אלכוהול לקטינים.

אפרת וולך: באשר לסמים יש לנו נתונים.

אפרת וולך: יש עלייה של 29% בעבירות סמים בקרב בני נוער בתקופת השביתה.

אפרת וולך: זאת עלייה גדולה מאוד לעומת השנים הקודמות.

אפרת וולך: כמחלקת נוער, עם פתיחת השביתה אנחנו היחידים שדווקא הבינו שצריך להיערך והוצאנו הנחיה מדוקדקת מאוד ליחידות השטח.

אפרת וולך: הם צריכים להתמקד בנושאים בוערים בקרב הנוער, למשל בוונדליזם, בהפרעות למנוחה, שזה דבר שבדרך כלל אנחנו לא עוסקים בו יותר מדי, אבל נתנו הנחיה כן לעסוק בהפרעות למנוחה כי ידוע לנו שזה דבר שמאפיין מאוד את בני הנוער.

אפרת וולך: אנחנו מנחים לגייס מאמץ בשעות הערב, מתגברים את סיירות ההורים שיסיירו במוקדי בילוי של קטינים.

אפרת וולך: יש היערכות כלשהי, ובגלל הנוכחות המוגברת יש גם יותר חשיפה של עבירות סמים כי שוטרים נמצאים בשטח ורואים קטינים שמתגודדים ומגלים אצלם סמים.

אפרת וולך: לכן יש עלייה גדולה למדי בלכידה של משתמשים בסמים.

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: רשות הדיבור לנציג השלטון המקומי, מר אבי קמינסקי.

אבי קמינסקי: על השלכות השביתה על החברה ועל בני הנוער לא נוכל לעמוד היום, אלא נראה את זה בעוד חודשיים, שלושה וארבעה חודשים וגם מעבר לכך.

אבי קמינסקי: בתום לילה, קרי: בשעות הבוקר אני מתקשר בטלפון למפקד במשטרה במקום שבו אני מועסק ובודק מה קרה בלילה עם בני הנוער.

אבי קמינסקי: אני עושה את זה, וממליץ שיעשו את זה האנשים שאחראים בתוך הרשויות המקומיות.

אבי קמינסקי: אנו כרשויות מקומיות מפעילים בני נוער בכספים שהוזרמו ממשרד החינוך.

אבי קמינסקי: חלק מן הפעילויות מתבצעות באירועים, במופעים, ביציאות החוצה.

אבי קמינסקי: לא כל בני הנוער מגיעים לפעילויות כמובן, גם לא 50 אחוזים מבני הנוער, אבל בכל זאת מגיעים בני נוער.

אבי קמינסקי: אנחנו מקיימים את הפעילויות הללו בעלות כלכלית גבוהה מאוד למדינת ישראל, של 5 מיליון שקלים ליום בכל הרשויות המקומיות.

אבי קמינסקי: זה סכום כסף מכובד שעושים אתו דברים.

אבי קמינסקי: הפעילויות הן ספורט אתגרי וימי, טיולים וכן הלאה.

נאדיה חילו: יש לכם הערכה, גם אם לא מדויקת, כמה מן התלמידים משתתפים בפעילויות שאתם יוזמים?

אבי קמינסקי: 50% משתתפים בפעילויות כאלה או אחרות במהלך היום.

נאדיה חילו: מדובר על פעילויות שנמשכות שעה, שעתיים?

אבי קמינסקי: יכולות להימשך גם 3 שעות.

יעל חייט: יש ויש.

יעל חייט: יש גם טיולים של מספר ימים של החברה להגנת הטבע.

אבי קמינסקי: יש גם טיולים של יום שלם וטורנירים.

אבי קמינסקי: הפעילות מתנקזת בעיקר בשעות אחר-הצהרים, בשעות 3-5 ואילך.

אבי קמינסקי: בשעות מוקדמות יותר כאשר מנסים להעיר את הנערים לשיעורים בתוך בית-הספר על-ידי מורים של הסתדרות המורים הם לא מגיעים, כלומר אין תנועה של תלמידים לשיעורים בתוך בתי-ספר למרות שהמורים נמצאים שם.

אבי קמינסקי: צריך להגביר את הפעילות הקהילתית של סיירות הורים, של סיורי המשטרה, והמשטרה אכן נמצאת בשטח כל הזמן, רואים אותה.

אבי קמינסקי: ודבר נוסף, באשר לוונדליזם – בני הנוער אכן נמצאים בגנים בשעות הלילה המאוחרות.

אבי קמינסקי: הפעילויות של הרשויות המקומיות מסתיימות ב-9 בערב ומשעה זו ואילך ובמשך שעות הלילה הצעירים נמצאים ברחובות, מנפצים מנורות רחוב ועושים מעשי ונדליזם בגנים הציבוריים, וזה עצוב.

אבי קמינסקי: אני מתנצל שאני חייב לעזוב כעת.

אבי גור: אני מבקש להפנות אליך בקשה.

אבי גור: אני פועל בנושא בריאות התלמיד בארגון ההורים הארצי.

אבי גור: מכירת אלכוהול וסיגריות לקטינים נמצאים בתחום הפיקוח של השלטון המקומי.

אבי גור: אני מבקש שתעביר את המסר שישלחו פקחים של הרשויות המקומיות לאכוף את זה.

אבי קמינסקי: אעשה את זה בהחלט.

רינה יצחקי: אני מייצגת את יוניס"ף – קרן האו"ם למען הילד.

רינה יצחקי: כאשר באים לדון בזכויות הילד רוצים כמובן קודם כול להסתכל עליכם הילדים.

רינה יצחקי: אין לי ספק שנגרמים נזקים כאלה או אחרים מן השביתה, קצת יותר או קצת פחות, זה כבר עניין של השקפה, אבל ברור שדבר כזה לא יכול לעבור בלי להשאיר חותם, ולצערי עלולה להיות השפעה על הילדים גם לטווח זמן ארוך יותר.

רינה יצחקי: מצד שני, אני מבקשת לציין שיש מין נטייה להסתכל כאילו המורים הם הגורם לשביתה.

רינה יצחקי: כדאי לדעת שהתחושה שעלתה כאן מדבריהם של מספר ילדים, שמתבטאת ב: "לא נותנים לנו ואנחנו בשפל המדרגה בסדר העדיפויות" – נכונה מאוד, אבל לא התחילה בשביתה.

רינה יצחקי: השביתה היא רק אינדיקטור של הדבר הזה.

רינה יצחקי: אני כמעט רוצה להגיד תודה רבה ולברך על השביתה, כי סוף-סוף מבינים איפה החינוך נמצא, ולא רק יום או יומיים, גם בשנה שעברה היתה שביתה.

רינה יצחקי: כפי שאמרה נציגת המשטרה, אלימות היתה בחופש, אלימות יש כל הזמן, סמים זה לא דבר חדש.

רינה יצחקי: לכן כדאי מאוד לנצל את הצד הבהיר של השביתה ולהגיד: רבותי, הגיע הזמן לטפל בבעיות החמורות של החינוך.

רינה יצחקי: אני קולטת כבר זמן רב, גם בעזרת הוועדה הזאת שאני מלווה המון זמן, מין נטייה להתייחס כאילו כל הילדים אלימים, כל הילדים שותים, כל הילדים משתמשים בסמים.

רינה יצחקי: בכלל יש איזה ילד נורמלי?

נאדיה חילו: זה לא נאמר.

רינה יצחקי: אני רוצה להגיד לכם שיש ילדים רבים נורמליים וטובים ואסור לנו להיסחף עם המגמה הזאת.

רינה יצחקי: נכון שלעתים הנוער צעקני וקולני ופוגע בנו, ברור שאם ילדים עומדים בלילה מתחת לחלון ועושים את שעושים זה מאוד לא נחמד ויש נטיות להכללה, אבל צריך להיזהר מאוד.

רינה יצחקי: לא נכון שהילדים לא בסדר או שהמורים לא בסדר.

רינה יצחקי: סדרי העדיפויות של המדינה שלנו קצת השתבשו, וצריך לנצל את השביתה לטובת העניין כדי לקרוא לסדר.

נאדיה חילו: תודה.

נאדיה חילו: נעבור לשמוע את נציגי ארגון ההורים.

אתי בנימין: בדיון הזה נתבקשנו לדבר על השלכות השביתה על הילדים שלנו.

אתי בנימין: אני רוצה להאיר נושאים נוספים שלא הועלו כאן.

אתי בנימין: הילדים שלנו בסופו של יום יצטרכו לחזור למערכת החינוך, יצטרכו לחזור ללימודים.

אתי בנימין: חלק יחזרו וחלק לא יחזרו.

אתי בנימין: אחרי שביתה אלימה וברוטלית כל-כך קשה לראות כיצד הילדים שלנו יסתכלו על המורים שלהם כמחנכים.

אתי בנימין: כיצד הילדים שלנו, שרואים בנו המבוגרים וההורים דמות לחיקוי, יסתכלו על המורים שלהם שיצאו להפגנות, שאילצו אותם לצאת להפגנות?

אתי בנימין: אני חייבת לומר לך חברת הכנסת נאדיה חילו שהמון תלמידים והורים שוחחו אתי.

אתי בנימין: כאשר ביקשתי שיבואו אתי לוועדה ויאמרו את דבריהם הם פחדו לומר כאן דברים קשים, פחדו לומר שהמורים מתקשרים אליהם כל הזמן ומאיצים בהם לצאת להפגנה ושואלים מדוע הם לא תומכים במורים, ואומרים שאוי ואבוי אם יבואו לבתי-הספר.

נאדיה חילו: מישהו מבין התלמידים מכיר אישית את התופעה הזאת, מעצמו או מחבריו, שמורים מתקשרים לתלמידיהם?

נאדיה חילו: (כל התלמידים מרימים יד.)

ילנה רומנובסקי: גם לתלמידים יש דעה.

ילנה רומנובסקי: אני יצאתי להפגנות, לא כי הכריחו אותי אלא כי אני מאמינה שהדרישות נכונות.

ילנה רומנובסקי: תלמידים רבים יצאו להפגנות בדיוק בשל הסיבה הזאת.

ילנה רומנובסקי: זאת שביתה לא רק של המורים אלא גם שלנו.

אתי בנימין: לפני שאמשיך אני רוצה לומר שאני לא נגד המורים.

אתי בנימין: פורום ועדי ההורים לא נגד המורים.

אתי בנימין: אנו סבורים שהדרישות של המורים לגיטימיות.

אתי בנימין: הגיע הזמן לעשות רפורמה אמיתית במערכת החינוך, לתת גמול למורים טובים במערכת ולהוציא את הטובים פחות.

אתי בנימין: אני בטוחה שהתלמידים יודעים שיש גם מורים לא טובים במערכת.

אתי בנימין: צריך להוציא אותם בכבוד מהמערכת, ויחד עם זה, זאת לא הדרך.

אתי בנימין: התחלתי לדבר על מורים שמתקשרים לתלמידים.

אתי בנימין: יש מורים שעומדים בפתח בתי-הספר.

אתי בנימין: גברת עפרה דונסקי אמרה שמורים של הסתדרות המורים מגיעים לבית-הספר ולא מלמדים.

אתי בנימין: למה?

עפרה דונסקי: כי אין ילדים.

אתי בנימין: היו מקרים שילדים הגיעו לבית-הספר ובשער עמדו קבוצות של מורים ואמרו להם: אסור לכם להיכנס, אל תשברו את השביתה, תעזרו לנו, תתמכו בנו, תהיו חלק מאתנו, לכו הביתה.

אתי בנימין: הילדים מפחדים שמחר יבולע להם.

אתי בנימין: הילדים רואים את המורים שלהם מפגינים.

אתי בנימין: מורה אחד נעצר ליד בית-הדין לעבודה והוכנס לניידת משטרה.

אתי בנימין: תלמידים שלו נפגשו אתי ואמרו: המורה הזה היה המורה הכי נערץ בבית-הספר, הוא המחנך שלנו, אבל היום אנחנו לא יודעים איך להסתכל עליו.

אתי בנימין: איך המורה הזה יעמוד מול כיתה וילמד לערכים?

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: מר גור, אולי תוכל להתמקד בנושא הבריאות מאחר ואין כאן מי שיכול להציג לנו את התמונה.

אבי גור: קודם כול אני רוצה להודות לך על שאת מובילה כיוון חדש, כיוון שאנחנו מדברים עליו כבר שנה שלמה, כיוון של פיצוי לתלמיד.

אבי גור: נזקי השביתה מהווים נזק לתלמידים.

אבי גור: אני סבור שצריך להעלות דרישה תקציבית של לפחות חצי מיליארד שקל שיתחלקו בין כל התלמידים במדינת ישראל.

אבי גור: זה יגיע למספר עשרות שקלים לתלמיד, אבל בעזרת הפיצוי הזה התלמיד יוכל לקבל שיעורים ויתחשבו בו, ובעזרת הפיצוי אפשר יהיה לספק לילדים חיסונים ובדיקות.

רינה יצחקי: אולי תחזיר אחיות לבתי-הספר, זה חשוב יותר.

נאדיה חילו: הוא לא נציג משרד הבריאות.

נאדיה חילו: הוא הורה, חבר בארגון ההורים, שמתמקד בהיבט הבריאותי.

אבי גור: ראשי התבות של השם שלי – אבי – הם אחות בכל יום (אב"י), וכך צריך להיות בכל בית-ספר.

אבי גור: אפילו ברשות הפלסטינית יש את זה, שלא לדבר על מדינות אחרות שאנחנו רוצים להידמות להן.

אבי גור: מה שאמרת הוא דבר בסיסי, אבל לא קשור לנושא הדיון.

עפרה דונסקי: אתם עושים משהו כדי לקדם את העניין הזה?

אבי גור: בעוד חודש יתקיים על כך דיון בכנסת, ובעוד 10 ימים תוגש הצעת חוק, ואני פעיל בנושא הזה כבר שנה שלמה.

אבי גור: אבל נעזוב את זה לעת עתה.

אבי גור: הדבר הכי חמור כרגע, כפי שרמזה נציגת המשטרה, וכאן אני רוצה להציג נתונים, שמכירת האלכוהול ב"פיצוציות" עלתה פי שלוש.

אבי גור: אדם שנכנס היום ל"פיצוציה" רואה בכניסה מאכער שמקבל אחוזים ומוכר אלכוהול לילדים קטינים.

נאדיה חילו: מאין הנתון שבידך שמכירת האלכוהול ב"פיצוציות" עלתה פי שלוש?

אבי גור: אפשר לקבל נתונים מהיצרנים ומהיבואנים.

אבי גור: נפגשתי עם חלק מהם.

אבי גור: אבל אפשר לעשות דבר פשוט יותר, כל אחד מן הנוכחים כאן יכול להיכנס ל"פיצוציה" הקרובה לביתו ולשאול בכמה עלתה מכירת הסיגריות בתקופה האחרונה ובכמה עלתה מכירת האלכוהול.

אבי גור: יותר מזה, אפשר להסתכל בספסל הקרוב ל"פיצוציה" בשעות 1-3 בלילה, שעד השביתה היה שקט, ועכשיו כפי שהתלמידה רומזת, ומתעקשת ואומרת פעמיים, המצב חמור ולא עושים דבר.

עפרה דונסקי: מאכערים זה כדי למנוע מכירה מתחת לגיל 17?

אבי גור: אכן כך.

שחף סדן: בעיר רחובות שבה אני גרה סגרו קרוב ל-20 "פיצוציות" שמכרו אלכוהול לילדים.

שחף סדן: בן 17 מבית-ספר מסוים בעיר הסתובב עם חולצת בית-ספר ועבר "פיצוציה"-"פיצוציה".

שחף סדן: 20 "פיצוציות" נסגרו.

שחף סדן: זה המון, ורובן באזור רחוב הרצל, הרחוב הראשי של רחובות.

שחף סדן: הוצא חוק חדש ברחובות שכל ה"פיצוציות" סגורות ביום שישי מ-10 בלילה.

אבי גור: זה פעילות שגרתית שלנו, אבל יותר מזה, אני יכול להגיד שאלכוהול וסיגריות גורמים להתמכרות כימית.

אבי גור: מי שקונה אותם כרגע, גם מי שלא נהגו לקנות קודם, עשוי להתמכר.

נאדיה חילו: יש לך נתונים על עלייה בהיקף העישון בקרב בני נוער?

אבי גור: אני יכול לשלוח לך באי-מייל נתונים על שני הנושאים הללו, גם על האלכוהול וגם על הסיגריות, אבל אני רוצה לדבר עכשיו על הנושא השלישי.

אבי גור: אני מבקש מהמשטרה להקצות משאבים וכוחות שיגיעו למקומות שצוינו כאן על-ידי התלמידים ועל-ידי ההורים בהיערכות מיוחדת.

אבי גור: כפי שאמרת בתחילת הדברים, יש הרגשה של קריסת מערכות.

אבי גור: משרדי הממשלה השונים לא מוציאים תיקי מגרה לנושא השביתה ולא פועלים לפיהם.

אבי גור: כל הפעולות שצוינו כאן על-ידי המשטרה ועל-ידי התלמידים הן דברים שגרתיים שנאבקנו עליהם במשך שנים, ותודה לאל שהם קיימים.

אפרת וולך: יש היערכות מתוגברת של המשטרה.

אבי גור: והחשוב ביותר, אחד השירותים שניתנים באמצעות בית-הספר מיועד לשמירת בריאות התלמיד – חיסונים ובדיקות לאתר ילדים אנורקטיים, בדיקות לאתר ילדים עם עודפי משקל.

אשר כהן: בתיכונים לא עושים את זה יותר.

אשר כהן: לימדתי במספר תיכונים בארץ ולא ניתן בהם טיפול בריאותי, לא חיסונים ולא שום דבר אחר.

קריאה: אין מי שעוסק בדברים האלה יותר.

גילה דוד: במילא אין אחות לבית-הספר.

אבי גור: אתה מדבר על כיתות י'-יב'.

אבי גור: כיתות ז'-ט' עוברות את הטיפולים האלה, ובכיתות י' יש איזו השלמה.

אבי גור: יתרה מכך, כל העולים החדשים – ובמדינה הזאת מדובר על אלפי ילדים – מקבלים מדי שנה השלמות של מה שלא קיבלו.

אבי גור: זה מבזק קטן על מה שמגיע לכל ילד במדינת ישראל.

עפרה דונסקי: ומי עושה את זה?

אבי גור: עכשיו הילדים לא מקבלים את השירות כי בית-הספר סגור.

אבי גור: למשרד הבריאות יש תקציבים שנתיים, כל הכסף קיים.

אבי גור: אני מבקש שמשרד הבריאות יוציא תוכנית מגרה שתגרום לכך שהתלמידים יגיעו לאן שצריך, יחוסנו וייבדקו כפי שצריך.

אבי גור: מפאת קוצר הישיבה אני מסיים בכך.

עפרה דונסקי: בשגרה יש אחיות שעושות את זה?

אבי גור: כן.

יעל חייט: אני מייצגת את החינוך הבלתי פורמלי בחברה למתנ"סים, לא את החינוך הפורמלי, אבל אני רוצה להגיד כמה דברים שלא קשורים דווקא ישירות לחינוך הבלתי פורמלית.

יעל חייט: יש לי כבוד רב לתלמידים שנמצאים במועצות התלמידים והנוער.

יעל חייט: זה נוער מצוין, נוער חזק.

יעל חייט: לדאבוני, זה נוער שלא מייצג את הנוער שבעיני השלכות השביתה עליו גדולות לאין שיעור מהנוער שיושב כאן בחדר או ממעגל חבריהם הקרוב.

יעל חייט: לא מפני שאתם לא טובים או לא מייצגים, אלא משום שידוע שבסופו של דבר הפגיעה באוכלוסיות המוחלשות בפריפריה תהיה הגדולה ביותר.

יעל חייט: ההשלכות תרתי משמע של כל מה שנאמר על האלכוהול והסמים, לא צריך סטטיסטיקה ולא נתונים של יצרנים, אפשר פשוט ללכת לפארקים הציבוריים ולראות את ההשלכות מושלכות על המדרכה.

יעל חייט: אבל אני רוצה לדבר דווקא על היום שאחרי.

יעל חייט: אני יכולה לצייר בקלות תסריט על-פיו בתי-הספר ייכנסו לסיר לחץ של לימודים אינטנסיביים כדי להשלים את כל הפערים שנוצרו, ואז צפוי שהחזקים, שבמילא שורדים, ישרדו, ואותם חזקים לא צריכים ועדות בכנסת ולא צריכים אותנו, הם שורדים.

נאדיה חילו: את מדברת על הגדלת הפערים והעמקתם בקרב אוכלוסיות התלמידים, וזה קשור גם למעמד סוציו-אקונומי וגם לאזורי מגורים.

יעל חייט: אני רוצה להציע להיערך כבר עכשיו, להקציב יותר תקציבים לקידום נוער, למלגות, לשירות המבחן.

יעל חייט: אנחנו יודעים מאיזו מצוקה סובל שירות המבחן.

יעל חייט: לכל הדברים האלה אפשר להיערך היום לקראת היום שישובו בחזרה לספסל הלימודים.

יעל חייט: רבות מן הבעיות של בני הנוער, כל הדברים שקורים בבית ובסביבתם החברתית, מתנקזות באיזה אופן דרך בית-הספר לגורמים הטיפוליים.

יעל חייט: היום אנחנו אולי יודעים פחות, אבל כאשר יחזרו לספסל הלימודים יצופו הרבה מאוד בעיות, ולדעתי אפשר להיערך אליהן כבר עכשיו.

נועה ברודסקי-לוי: אני נציגת המועצה לשלום הילד.

נועה ברודסקי-לוי: מבלי להאשים ומבלי לנקוט עמדה ביקורתית כלפי צד כלשהו, יש תחושה שהילדים נשכחים, שיש אדישות רבה מאוד למצב שלהם.

נועה ברודסקי-לוי: אין ספק שהנזק כאן עצום, הן בשל שנת הלימודים שעשויה ללכת לאיבוד וכל יום שעובר מסכן אותה יותר ויותר, הן בשל הפגיעה הקשה בזכות לחינוך, וכמובן בשל כל מה ששמענו כאן על הפגיעה ברווחתם ובשלומם של ילדים, כאשר נראה שהמצב הולך ומחמיר ולדעתנו מגיע ממש לגדר מצב חירום לאומי.

נועה ברודסקי-לוי: אנו סבורים שבלית ברירה אין מנוס מלערב גורם חיצוני כלשהו, אם הנשיא או ראש הממשלה בעצמו, שיתערב ויפתור את הבעיה.

נועה ברודסקי-לוי: הבעיה הזאת צריכה להיפתר מייד כי הנזק פשוט עצום.

נאדיה חילו: רשות הדיבור לגברת יפה פס ממשרד החינוך.

נאדיה חילו: ראיתי לפי שפת הגוף שלך שאת מבקשת לדבר.

יפה פס: אנו שומעים כאן

יפה פס: בעוצמה גדולה מאוד את כוחה של השגרה – מה קורה כאשר השגרה אינה מתקיימת.

יפה פס: המצב קשה מאוד, ואציין את זה מהיבט שמתקשר לדברים שלך.

יפה פס: תחילת שנת הלימודים מתמקדת, בין השאר, באיתור תלמידים שנושרים מהמערכת הרגילה.

יפה פס: סוף אוגוסט ותחילת ספטמבר-אוקטובר, אלה המועדים הקריטיים לאיתור התלמידים הללו כדי לשבץ אותם במסגרות שונות – מרכזי חינוך טכנולוגיים, מרכזי נוער או קידום נוער.

יפה פס: התלמידים שעד תחילת שנת הלימודים הזאת אותרו לומדים במסגרת קידום נוער, הם לא נפגעו וצריך לזכור את זה.

יפה פס: אבל התלמידים שהיינו אמורים לאתר לא אותרו, וזה נוער בסיכון.

יפה פס: זה נוער שבאמת מסתובב ברחובות ומי יודע מה קורה לו.

יפה פס: אני מביאה כאן את הדברים הקשים מאוד של קידום נוער שדיברתי איתם כמה וכמה פעמים.

יפה פס: זה נושא אחד.

יפה פס: ונושא שני דווקא על ההיבט של בחינות הבגרות, שלנו יש חלק נכבד מאוד בהן.

יפה פס: מועד סיום השביתה קריטי בשל דברים רבים שלא עלו כאן.

יפה פס: לא אכנס עכשיו לעניין מועד זה או אחר.

יפה פס: כידוע יש גם מועד חורף ויש בעיה בעיקר לשכבת כיתת יב' עם מועד החורף, זה קצת עלה כאן.

יפה פס: אבל העניין הקריטי, שיש תלמידים לקויי למידה במערכת שצריך לדאוג להם להתאמות שונות בבחינות הבגרות.

יפה פס: זה מחייב איתור, כינוס ועדות מחוזיות וכל מה שקשור בכך ונקבעים מועדים מסוימים.

יפה פס: אנחנו כבר רגע אחרי המועד האחרון.

יפה פס: אם השביתה לא תסתיים מהר נזיק לתלמידים שלנו.

נאדיה חילו: את אומרת שיווצרו נזקים בלתי הפיכים.

יפה פס: כן, ממש כך.

חנה שדמי: אני מנהלת השירות הפסיכולוגי-ייעוצי במשרד החינוך.

חנה שדמי: היות ומדי יום אני עוברת על העיתונות שסוקרת את החינוך, אני רוצה להגיד שיש הרבה מאוד אירועים של ונדליזם, אבל יש גם אירועים יפים מאוד.

חנה שדמי: אני מבקשת לציין לפרוטוקול שצריך להציג את שני הדברים.

חנה שדמי: אציג שלוש השלכות של השביתה הממושכת.

חנה שדמי: ראשית, איתור ילדים במצוקה, איתור ילדים עם בעיות במשפחה וילדים עם פגיעות מיניות מתרחש בדרך כלל בחודשים הראשונים של השנה.

חנה שדמי: לפיכך ייתכן שילדים רבים לא מאותרים והם יאותרו רק אחר-כך.

חנה שדמי: שנית, פעולות המניעה בכל הקשור לאלכוהול, סמים וכולי לא התקיימו, וכאשר יתחדשו הלימודים ויהיה עומס לימודי אנו בסכנה שגם אז לא יתקיימו.

חנה שדמי: ודבר שלישי, ילדים בסיכון נמצאים כעת בסיכון רב הרבה יותר.

חנה שדמי: אני מודאגת בעיקר – וכאן היתה פנייה שלא נענתה – ממצב הילדים בכפרי הנוער, ששם הסיכון הכי גבוה.

חנה שדמי: הילדים בסיכון נמצאים בסיכון-יתר בהיעדר המסגרות.

אבי גור: אני מבקש לשאול את נציגות משרד החינוך, מה הדרישה התקציבית שאתם מגישים לפתרון כל הבעיות שהעלו כרגע?

יפה פס: היום אנחנו לא מדברים על פתרונות, אלא על ההשלכות.

אבי גור: ביקשו לדבר היום גם על פתרונות.

אבי גור: אנחנו באים לכל דיון עם הצגה של בעיה והצעות לפתרון.

יפה פס: יש לי תשובה.

יפה פס: יש תקציב, אבל העיתוי חשוב מאוד.

יפה פס: יש לנו תקציב עד לסוף שנת התקציב הנוכחית.

יפה פס: לגבי שנת התקציב הבאה תוגש כמובן בקשה כי אחרת לא נוכל לטפל בצרכים.

אשר כהן: אני מורה מחנך מירושלים.

אשר כהן: אני נציג של מטה מאבק המורים – מורים מהשטח שהתארגנו ופעילים בחסות ארגון המורים בזמן השביתה.

אשר כהן: אחת המסקנות שלנו, שמורים לא מעורבים בכל נושא החינוך במדינה.

אשר כהן: אני משער שעד היום בוועדה לזכויות הילד לא הוזמן באופן קבוע מורה מהשטח שמלמד תלמידים, אך אולי אני טועה.

נאדיה חילו: אני עומדת כבר חודש וחצי בראשות הוועדה, אבל אני יודעת שמנהלת הוועדה בדרך כלל מזמינה את נציגי המורים.

רחל סעדה: פעמים רבות אנחנו מזמינים מורים ממערכת החינוך לישיבות הוועדה, אך לא תמיד הם מגיעים.

עפרה דונסקי: שולחים הזמנה לארגון המורים שיכול לשלוח את מי שירצה.

נאדיה חילו: נרשום את זה לפנינו כהמלצה.

עפרה דונסקי: זאת טענה שצריכה להגיע לארגון המורים.

אשר כהן: כולנו בוודאי רוצים לחזור מהר ככל האפשר ללמד.

אשר כהן: כל מורה שנמצא בקשר עם תלמידים יודע מה המצב.

אשר כהן: הדבר כואב.

אשר כהן: אנחנו בוודאי רוצים שהשביתה תסתיים מהר ככל האפשר.

אשר כהן: אפשר לצאת מכאן בקריאה מצד המורים שנמצאים בשטח, ויש מאות ואלפים כאלה, שבמקומות שיש בהם ילדים בסיכון, אם זה כפרי נוער או כל קבוצות אוכלוסייה אחרות שנמצאות בסיכון, יחזרו ללמד באופן רגיל.

אשר כהן: זאת נראית לי בקשה כמעט מחויבת המציאות לאור הדברים שעלו כאן.

אשר כהן: דרך אגב, עבדתי במשך שנתיים במעון לנוער מחוסר קורת-גג ואני מכיר נערים שמגיעים למקומות הללו.

אשר כהן: עבורם השגרה קריטית.

רינה יצחקי: תתמכו בזה לפני שתסתיים השביתה.

אתי בנימין: השרה ביקשה את זה ממר רן ארז בוועדת החינוך של הכנסת, אך נענתה בשלילה.

אשר כהן: הבנתי שהוא ענה בחיוב, אך אם אני טועה אפנה אליו שוב ואגיד לו את הדברים, בהחלט.

אשר כהן: התחושה של המורים, שרוצים שתהיה בשורה משמעותית למערכת החינוך.

אשר כהן: מערכת החינוך נמצאת במצב קשה.

אשר כהן: כל מי שעומד בבית-ספר מול תלמידים יודע.

אשר כהן: אם מדברים על זכויות הילד, זכויות הילד נפגעות ויש פגיעה בסמכות של ההורים ושל המורים.

אשר כהן: הייתי בשליחות בקנדה, שם ההורים אומרים לילד להיות בבית ב-11 בלילה וכל הילדים מתייצבים.

אשר כהן: במסגרת הנוכחית לי ולמורים אחרים יש קושי להגיע לכל התלמידים שאנחנו מחנכים ומנסים לעזור להם.

אשר כהן: כל הנושאים שבוערים במדינה – אלימות, השתמטות, סמים – הכול חוזר לחינוך.

אשר כהן: מערכת חינוך טובה היא המקום לתת מענה לדברים הללו, ובסופו של דבר לטווח ארוך לשמור על זכויות הילד.

אשר כהן: לכן אם מהשביתה הזאת תצא איזו בשורה משמעותית למערכת החינוך אני סבור שגם ליושבים בחדר הזה, שאמונים על שלום הילד וזכויות הילד, תהיה בשורה משמעותית.

אשר כהן: מורים נמצאים בקשר עם תלמידים שלהם.

אשר כהן: רק היום נפגשתי עם הכיתה שאני מחנך.

אשר כהן: מורים מארגנים כל מיני פעילויות, גם פעילות התנדבות וכל מיני שיעורים בווריאציות כאלה או אחרות.

אשר כהן: בסך הכול אני סבור שהמורים יוצאים מהשביתה הזאת בגו זקוף ועם ראש מורם.

אשר כהן: זה שיעור טוב באזרחות לתלמידים.

אשר כהן: דרך אגב, אנחנו בקשר עם המשטרה.

אשר כהן: הם אמרו שזאת המחאה הכי מסודרת ומאורגנת ובחסות החוק שהם פגשו בשנים האחרונות.

כפיר רייך: אני מייצג את עמותת על"ם.

כפיר רייך: העומס בהחלט מורגש על-ידי מסגרות העמותה.

כפיר רייך: מרכזי הנוער, "הפוך על הפוך" ו"מגדלור", מדווחים על גידול של כ-30% במספר בני הנוער שמגיעים.

כפיר רייך: למרות שהיקף הפעילות גדל בעקבות התקציבים שמוזרמים, לא גדל במקביל מספר אנשי הצוות, כלומר אותו איש צוות צריך עכשיו לדאוג לתת קשב, תשומת לב, הכוונה והנחיה למספר גדול יותר של בני נוער.

כפיר רייך: הלחץ בהחלט מורגש גם אצלנו.

אתי בנימין: בפורום ועדי הורים אנחנו מבקשים מאוד, מכיוון שהזמן דחוק ומכיוון שלא לכל הילדים יש אפשרות ללמוד לבחינות הבגרות במסגרת שיעורים פרטיים, שהוועדה תפנה למשרד החינוך בבקשה שמשרד החינוך יוריד כ-25% מהחומר הנלמד לבגרויות.

יפה פס: פרסמנו כבר את המיקוד, שבועיים לפני הזמן.

נאדיה חילו: שמעתי את הבקשה הזאת אבל לא אכנס אליה.

נאדיה חילו: אנחנו מדגישים היום פעולה בכיוון אחר.

נאדיה חילו: הבקשה שלך מצריכה דיון מעמיק.

נאדיה חילו: אני לא יכולה להכניס את זה היום כהמלצה.

עפרה דונסקי: אני מהסתדרות המורים.

עפרה דונסקי: אנחנו לא שובתים כי בחרנו ללכת בדרך אחרת ולהביא בשורה אחרת למערכת החינוך.

עפרה דונסקי: לא אתחיל להסביר ולהרחיב, אתם בוודאי יודעים.

עפרה דונסקי: שמחתי מאוד על היוזמה של מר אשר כהן, שאמר שהם קבוצה של מורים מהשטח.

עפרה דונסקי: אני מציעה שאת חלק מן הרעיונות שלך תפנה למטה השביתה שלכם בארגון המורים.

נאדיה חילו: אני מבקשת להודות לכל הנוכחים.

נאדיה חילו: אני רוצה לנסות לסכם את הישיבה.

נאדיה חילו: לא רק להצביע על תופעה אלא גם לצאת בהמלצות ולהפנות אותן לגורמים המתאימים.

נאדיה חילו: הוועדה שמעה בדאגה רבה מאוד מפי נציגי תלמידים והורים ומגורמי המקצוע השונים על נזקי השביתה והפגיעה הקשה מאוד בתלמידים.

נאדיה חילו: הפגיעה מתבטאת בהתגברות השימוש באלכוהול ובסמים – עלייה של 30%.

נאדיה חילו: שמענו על התגברות תופעות של ונדליזם ועל נזקים בריאותיים לחלק מאוכלוסיית היעד של תלמידים בכיתות הנמוכות יותר שאינם מקבלים את השירות הבריאותי הנדרש.

נאדיה חילו: שמענו גם על פגיעה בהישגיות של התלמידים וביכולתם לממש את זכאותם לתעודת בגרות.

נאדיה חילו: שמענו על פגיעה קשה מאוד בזכויות הילד, בעיקר בזכות הבסיסית לחינוך, ופגיעה במוטיבציה.

נאדיה חילו: דיברו על התגברות הסיכון לתופעות נשירה, גלויה וסמויה ועל הרחבת מעגל הילדים בסיכון ואי-יכולת של הגורמים המקצועיים לתת פתרונות ולאתר תלמידים נושרים בפוטנציה.

נאדיה חילו: בישיבה תוארו תופעות קשות, מידיעה אישית ומהתרשמות אישית של נציגי התלמידים, על אווירה קשה, גם פסיכולוגית, שנובעת מאי-ודאות ואי-מעש.

נאדיה חילו: אני מבקשת להצביע על פתרונות.

נאדיה חילו: לדעת הוועדה השלכות השביתה והנזקים שהיא גורמת לתלמידים לא נלקחו די בחשבון.

נאדיה חילו: אני קוראת לכל הצדדים המעורבים בשביתה לפעול לסיומה במהירה.

נאדיה חילו: אני מבקשת להביע הערכה ולשבח את המסגרות שלקחו יוזמה והתארגנו, הן מחלקות החינוך, הן מערכות החינוך הלא פורמלי, הן המורים שנטלו יוזמה והן ההורים.

נאדיה חילו: כל המסגרות שניסו למצוא פתרונות ולהציע פעילויות תורמות לחלק מן הילדים, אבל ברור שלא יכולות לפתור את הבעיה בכללותה.

נאדיה חילו: אני מבקשת לקרוא לכל המערכות שבאות במגע עם הנוער – משרד החינוך, המשטרה, החינוך הלא פורמלי – לנסות לתגבר בשלב זה את כוחותיהן כדי לנסות להפחית מנזקי השביתה.

נאדיה חילו: אני מבקשת לקרוא בשם התלמידים, ההורים וכל המשתתפים בדיון הזה לנשיא המדינה.

נאדיה חילו: אין ספק שזאת לא הקריאה הראשונה, אבל הקריאה היום נובעת מצורך ישיר, ומבחינתי בעדיפות ראשונה, לעצירת הנזקים בשלב הזה.

נאדיה חילו: הוועדה מביעה דאגה רבה ועמוקה לאוכלוסיית התלמידים שנמצאים בסיכון וזקוקים לטיפול דיפרנציאלי, שלא זוכים לו בשלב הזה, וקוראת להתחשב בתלמידים הללו.

נאדיה חילו: על אף השביתה, שכולנו מקווים שתסתיים, יש לנסות לתת להם מענה מיוחד ולהחזיר אותם למסגרות.

נאדיה חילו: הוועדה קוראת לתקצב את המערכות הלא פורמליות שעוסקות במתן פתרונות חלקיים לפעילויות לבני הנוער, לתגבר אותן מבחינה תקציבית.

נאדיה חילו: אני מבקשת שפרוטוקול זה יובא לידיעת שרת החינוך, משרד האוצר ושר האוצר, יושב-ראש ארגון המורים וכל הצדדים שמעורבים בסכסוך, בתקווה שההשלכות הקשות ביותר על ילדים ובני נוער יהיו גורם בהכרעות על סיום השביתה.

הדס טרספולסקי: לדעתי ההשלכות הקשות ביותר של השביתה יהיו כאשר נחזור ללימודים.

הדס טרספולסקי: אולי עכשיו הגיע הזמן להתחיל לתכנן, ולא רק בעוד חודש לכנס ישיבת ועדה ורק אז להתחיל לחשוב כיצד להיערך.

נאדיה חילו: אני מבקשת להודות לכולם.

נאדיה חילו: הסיכום אמנם ארוך, אבל חשוב לכלול את כל הנושאים שצוינו.

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: הישיבה נעולה.