ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 311, 2007-11-27 11:30

מיכאל מלכיאור: שלום, ברוכים הבאים לישיבה, אנחנו מתכנסים לפי הצעת חבר הכנסת חיים אורון.

מיכאל מלכיאור: יציג את הנושא חבר הכנסת חיים אורון בצורה הרבה יותר טובה.

מיכאל מלכיאור: בבקשה.

חיים אורון: תודה.

חיים אורון: אני לא יודע אם בצורה יותר טובה.

מיכאל מלכיאור: בדרך כלל אנחנו הרבה חברי כנסת, אבל זה כנראה נושא פחות מעניין.

חיים אורון: כן, פחות מסעיר.

חיים אורון: אני מכיר את הקשיים הנוראיים של תיאטרון באר שבע, איך למכור את המינויים שלו, לצד המינויים של התיאטראות המרכזיים.

חיים אורון: אני לא חושב שהבעיה פשוטה, ואני לא חושב שלמישהו יש פתרון קסם, כי אני גם צרכן, וכשאני רואה את תכנית המינויים בהיכל התרבות בבאר שבע, אני ואשתי שואלים, האם יש פה גשר, והאם יש פה בית ליסין, והאם יש פה הבימה, ובכל זאת צריכים לשאול, וזה התפקיד שלנו כאן, האם יש גם תיאטרון באר שבע, או תיאטרון חיפה, או החאן.

חיים אורון: בעיר הבירה, יש שאלה האם היא צריכה תיאטרון שעומד על רגליים משל עצמה.

חיים אורון: יש אנשים ששמים את זה כשאלה, בעצם הכל קשור עם הכל.

חיים אורון: אני לא רוצה לפתוח את כל הדיון על הפריפריה, אבל זה איזשהו פאן.

מיכאל מלכיאור: איפה זה בדיוק?

חיים אורון: אגב, פעם החינוך בערד, היתה הסיבה של הרבה אנשים.

חיים אורון: אני לא רוצה לתת מספרים, אני מכיר אותם בדיוק, כמה מצוות האוויר, משדה התעופה נבטים, שעכשיו מאוד מתרחב.

חיים אורון: כמה קנו דירות בערד, וכמה במקומות אחרים, והכל קשור בכל.

חיים אורון: עכשיו אני מבודד את הנושא הזה, אני מדבר על הנושא הספציפי הזה.

חיים אורון: לא יכול להיות שתיאטרון כמו תיאטרון חיפה, עם הנוסטלגיה שיש לבני גילי, ליהושע סובול וכו', אבל נעזוב את הנוסטלגיה, תיאטרון מהסוג הזה ייסגר, או לא ימשיך להתקיים כתיאטרון יוצר, מזה צריך להתחיל הדיון.

חיים אורון: עברתי על כל החומר, אני לא רוצה להציג אותו, כי האנשים שנמצאים פה יציגו אותו יותר טוב ממני.

חיים אורון: חייבים להניע את הישיבה הזאת בכנסת, ולא להרפות, עד שיהיה ברור שמתקיים תיאטרון בחיפה.

חיים אורון: כאשר מדובר בתיאטרון שהוא תיאטרון יצירתי, אם זה המודל, בין אכסניה ובין דבר אחר.

חיים אורון: תיאטרון יצירתי שאנחנו מוצאים בו תרבות, שאנשים מפיקים בו הצגות, ואני יודע שזה עסק כלכלי מאוד בעייתי, בכל מקום, ובפריפריה עוד יותר.

חיים אורון: לכן אני חושב שהעיתוי מהבחינה הזאת, ככל שהוא עצוב מבחינת חיפה, הוא נכון מבחינת האירוע פה עכשיו, והוא יעמיד את הכנסת במבחן מאוד פשוט.

חיים אורון: האם זה דיבורים על פריפריה, או שזה מעשה.

חיים אורון: האם זה דיבורים על תרבות, או שזה איזשהו מעשה.

חיים אורון: המבחן כרגע מתמקד באירוע של תיאטרון חיפה.

חיים אורון: לפני שלוש שנים היה משבר גדול בבאר שבע, אני לא אמלא פה את נושא תיאטרון באר שבע, אבל מוסדות התרבות בפריפריה, זאת שאלה לחלוטין שלא פתורה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לומר משהו לגבי תקציב התרבות.

מיכאל מלכיאור: כמו שעשינו בעוד מספר נושאים בשנה האחרונה, לקחנו את הנושא מתוך הויכוחים הקטנים, של כמה מאות אלפי שקלים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא נעסוק יותר בוועדה בכמה מאות אלפי שקלים לכאן ולכאן.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהצלחנו להחזיר את רוב התקציב של 2007 ל-6.7% שהיה קיצוץ בתרבות, יש עוד ויכוח על 3%, אבל אני לא מוכן יותר לזה.

מיכאל מלכיאור: הגשתי הצעת חוק שהונחה על שולחן הכנסת, בשבוע שעבר, יש חתימות של למעלה משישים חברי כנסת, והנושא הזה לגמרי משנה את סדרי בראשית.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חייבים לעשות, כמו שעשינו בקולנוע, וכמו שעשינו בספריות.

מיכאל מלכיאור: אתמול העברנו את חוק הספרייה הלאומית.

מיכאל מלכיאור: כרגע, אני גם לא רוצה לטפל בזה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לטפל ספציפית בנושא של תיאטרון חיפה.

מיכאל מלכיאור: כמו שאמר חבר הכנסת אורון, זה קשור לכל ההתייחסות שלנו לתרבות, לפריפריה, ולכל שאר הנושאים.

מיכאל מלכיאור: אבל לא נפתור את כל שאר הנושאים.

מיכאל מלכיאור: אף על פי שהגיעו לישיבה גם נציגים של החאן וגם של האופרה, הקאמרי ועוד נוספים.

מיכאל מלכיאור: כמובן שנשמע את כולם, אבל נתרכז עכשיו להגיע לפתרון נקודתי של תיאטרון חיפה.

מיכאל מלכיאור: כבוד ראש העיר, בבקשה.

2371: אני חושב שחבר הכנסת ג'ומס, ביטא בנאמנות את המצב שבו אנחנו נמצאים.

2371: ההחלטות של הכנסת ושל הממשלה בעניין חיפה והצפון, היו מס שפתיים לתקופה שאחרי המלחמה.

2371: בפועל זה לא מתקיים.

2371: גם בסיבוב הקודם של הצורך במינוי מפרק, או כונס, מטעם בית המשפט לתיאטרון, המדינה עמדה מהצד, היא טענה שהיא כבר היתה פעם במצב של תכנית הבראה.

2371: ואז היא הרגישה שהיא משוחררת מכל תכניות ההבראה האחרות.

2371: זה שתכנית מסוימת לא צלחה, היא רוחצת את ידיה בעניין, וזה לא מעניין.

2371: בהתחלה הלוך הרוחות היה במשרד התרבות, שאנחנו נהפוך לאולם.

2371: אנחנו נארח תיאטראות מהמרכז, ואת משמעותה האסטרטגית, והאסון אסטרטגי בצידה של מדינת תל אביב, אני חושב שהאנשים בהחלט על בסיס אישי מבינים, אבל לא עושים דבר בהקשר הזה.

2371: בתיאטרון – ירד.

2371: התחיל ב-9 מליון בשנת 1999, היום זה 6 מליון הקצבת המדינה.

2371: עיריית חיפה, שהרבה מאוד שנים נשארה עם אותה הקצבה, נאלצה גם להוריד.

2371: כי הרי מצבה לא נעשה בטוב, לא בעקבות המיתון, ולא בעקבות המלחמה.

2371: זאת אומרת, השלטון לא מעוניין בתרבות, מעבר לגבול תל אביב.

2371: זה בא לידי ביטוי בשתי המוסדות הכי חשובים של העיר הזאת, שזה התיאטרון והתזמורת.

מיכאל מלכיאור: רק להבין את הנתונים.

ז'קי ווקים: ב-2005-2006, יש הפרש מליון שקלים לטובת עיריית חיפה.

ז'קי ווקים: משרד התרבות נתן ב-2005, 2006, סביב 5 מליון, עיריית חיפה נתנה 6.6 מליון.

ז'קי ווקים: נתתי פער הגדול.

ז'קי ווקים: ההכנסות עצמיות סביב 5 מליון.

2371: ההכנסות העצמיות צנחו מ-1999, מ-13 מליון ל-5 מליון.

מיכאל מלכיאור: אתם קיצצתם לא פחות מהמדינה.

2371: נו, איזה ברירה יש לנו.

מיכאל מלכיאור: אתה הורדת שליש.

מיכאל מלכיאור: קיצצת שליש, לא אמרתי להגדיל, לא אמרתי שאתה צריך להיכנס איפה שמשרד התרבות יצא.

2371: אני אהיה 9 והתרבות 5?

שמואל גנץ: אם אתה תוריד עוד, משרד התרבות יוריד עוד יותר.

שמואל גנץ: משרד התרבות בודק אם יש מצ'ינג.

2371: הוויכוח על המצ'ינג בפריפריה הוא ויכוח שנמשך שנים.

2371: את התרבות היום מנהלים עורכי דין ובית המשפט.

2371: אני כמי שהיה שלושים שנה עורך דין פעיל, אומר לכם, שאין טמטום יותר גדול.

2371: אין דבר כזה קריטריונים שווים לי.

חיים אורון: אתה אומר את זה כקביעה מוחלטת לגבי עורכי הדין, לא בהקשר הנוכחי.

2371: אנחנו בפריפריה לא יכולים לחיות עם הקריטריונים האלה.

2371: לא יכול להיות קריטריון שווה לתיאטרון חיפה ובאר שבע, כקריטריון שווה לבית ליסין, לא הולך פשוט.

2371: גם מבחינת האינטרלנד, כמה זה האינטרלנד של באר שבע, כמה האינטרלנד שלי?

2371: לנו אין שום עניין.

2371: אנו רוצים תיאטרון יוצר, אנחנו רוצים רק תיאטרון יוצר.

2371: יש לנו את האולם הכי יפה, יש לנו את האולם הכי משודרג.

2371: אין גם קורלציה, הנחיתה התחילה כאשר מפעל הפיס התחיל לבנות, בכל יישוב אולמות.

2371: ברגע שבנו את האולמות, ולא הצמידו אותם ת.פ. איזשהו תיאטרון, יצרו מצב של סחר בשלאגרים.

2371: והשלאגרים לא תמיד מכוונים למה שתיאטרון צריך להיות.

2371: תיאטרון הצפון בחיפה, הוא דוגמה קלאסית לעניין הזה.

2371: אנחנו לא יכולים להתחרות, אנחנו אקספרימנטליים, אנחנו יוצרים, ביצירה אתה לוקח גם המון סיכון, לא הכל מצליח.

חיים אורון: איך יוצאים מהנקודה הזאת?

2371: לא הכל התחיל במשבר האחרון, אנחנו הולכים על רצף של מעל עשר שנים, של משבר שהולך וגדל בירידה של הכספים.

2371: השיא התחיל כאשר התחילו הקריטריונים, מה שנקרא התבחינים.

2371: אני חוזר עוד פעם, שעורך דין ניהל את זה, זה לא יכול ללכת הדבר הזה, זה לא יכול ללכת.

2371: היתה תקופה שגם שמואל גנץ, וגם אני היינו קשורים בה.

2371: אבל הוא ישב בוועדה של ועדת שלח, שהיא קבעה תקציב ראוי לתיאטראות.

2371: היא בדקה כל מקום לגופו בנפרד מיתרת הארץ.

2371: בתקופה הזאת חיינו באיזון.

2371: כשהיתה ועדת שלח היינו באיזון מוחלט, לא רק אנחנו, גם באר שבע, בית ליסין.

2371: עד שהלכו לבית המשפט יום אחד, וכשאתה מתחיל לנהל תרבות דרך בית משפט העליון, אתה מתחיל להשתגע.

2371: זאת הזדמנות, לכן מאוד אהבתי את ההצעה לסדר שלך.

2371: ראיתי בה סיכוי, פעם אחת למנף את העניינים, ולא רק את הבעיה שלנו.

2371: אתה 15 שנה עוסק בבאר שבע, חשוב מאוד שתיאטרון באר שבע יחיה.

2371: חשוב מאוד שקבוצת התיאטרון של עכו תחיה, הכל חשוב שיחיה.

2371: אחר כך יש הזנה אחד לשני, זה חשוב מאוד.

2371: אני מבקש, שיתנו לנו תקציב ראוי, שהמדינה תצא מהתבחינים שלה, וימשיכו למרות שההתחלה תהיה כזאת, שאנחנו לא נוכל להיות תיאטרון גדול מההתחלה, שיתייחסו אלינו כתיאטרון גדול גם אם ההפקות שלנו תהיינה קטנות, כי זה חשוב מבחינת התקציבים, ותשתתף איתנו בצורה דרמטית בכיסוי חובות העבר.

2371: אנחנו נאפשר למנהלים חדשים להיכנס על קרקע נקייה, לא להתבייש, לא לסחוב את זה, וכמובן אנחנו גם ניתן את חלקנו, ונצא לדרך חדשה של תיאטרון יוצר צפוני כמו שצריך.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להבין, מה הנתונים השנה, על איזה חוב דובר?

2371: מדובר על 17 מליון שקלים.

ז'קי ווקים: עד סוף 2007 – 21 מליון.

2371: יש משכורות לשלם.

2371: יושב פה גזבר העירייה, אם הוא גמר את המלחמה בפלוס, הוא יודע על מה הוא מדבר.

ז'קי ווקים: בסוף 2007 התיאטרון יעמוד על 21 מליון שקלים גרעון נצבר.

ז'קי ווקים: השנה, יסיים סביב בין 4 ל-5, יש 17 מליון שקלים גרעון נצבר, עד 31 בדצמבר 2006, וגרעון שוטף ל-2007, סביב 4-5 מליון שקלים.

דוד גלנוס: כמה יצא ב-2006?

דוד גלנוס: יש לזה השלכה אדוני, היה מאוזן.

ז'קי ווקים: איזון לא, היה גרעון סביב המיליון, אני לא רוצה להתחייב.

דוד גלנוס: הנתונים הם על ידי רואה חשבון.

2371: אם ההבדל של המיליון תהיה בעיה, אנחנו נישא בו.

מיכאל מלכיאור: מהן ההכנסות השנה, כמה ממשרד החינוך כמה מהעירייה ל-2007?

2371: בזה צודק המנכ"ל, לא נכון רק לדבר על לסגור על פרשות העבר.

2371: אם אנחנו לא נדבר על תקציב ראוי לעתיד - - -

מיכאל מלכיאור: אמרת בצורה ברורה.

ז'קי ווקים: עירית חיפה נתנה 6.6 מליון שקלים.

ז'קי ווקים: הנושא של תיאטרון חיפה היה בבית משפט.

ז'קי ווקים: צריך להוסיף 750 אלף שקלים, יוצא 7.3 מליון שקלים.

מיכאל מלכיאור: כמה מהמשרד?

מיכה יינון: 5.5 מליון שקל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים פה על הכנסות השנה, סך הכל 17 מליון שקלים.

חיים אורון: מול שנת 1999, כמעט 35 מליון שקלים.

ז'קי ווקים: היה 3 מליון שקלים הקצבה - - -

חיים אורון: 20 – 30 מליון, ירד ב-50% זאת התמונה, על השאר תכתבו מחזה.

מיכאל מלכיאור: זה הסיפור יחד עם הגרעון המצטבר.

מיכאל מלכיאור: לפני שנשמע את הפתרון, שאני בטוח שנשמע ממיכה, יש להוסיף מהנציגים של חיפה, מהתיאטרון.

עודד פלדמן: אני רוצה לדבר על הפתרון.

עודד פלדמן: לפני כחודשיים נחתם הסכם הבראה עם תיאטרון גשר.

עודד פלדמן: עברתי עם הסכם ההבראה, תיאטרון גשר הוא תיאטרון בסדר גודל פחות או יותר כמו תיאטרון חיפה.

עודד פלדמן: מה שנקרא בקריטריונים, תיאטרון בינוני.

עודד פלדמן: לדעתי, המודל שנגמר במשרד התרבות, לבין תיאטרון גשר בעיריית תל אביב, הוא מודל שמתאים בעיקרון כנקודת התחלה גם לפתרון העכשווי, לא עתידי של תיאטרון חיפה.

עודד פלדמן: יש הזרמה של סכום של כמה מליונים מצד המדינה, 3 מליון מהמדינה, מליון מהעירייה, והעירייה משווה תוך שלוש ארבע שנים, לפי 500 אלף שקלים לשנה את המחזור של העירייה, של הממשלה.

עודד פלדמן: שם הקצבת המדינה יותר.

עודד פלדמן: מבחינת ההקצבות, הממשלה בערך בין 6 ל-7 מליון שקלים, והעירייה מליון וחצי.

חיים אורון: אל תשווה, לעירייה יש את הקאמרי.

2371: יש לנו תיאטרון ערבי.

עודד פלדמן: כשאני הייתי מנכ"ל הקאמרי, הקאמרי היה מקבל הקצבות מהממשלה, כמו תיאטרון חיפה.

עודד פלדמן: זה נחשב לשני תיאטרונים עירוניים.

עודד פלדמן: היום התיאטרון הקאמרי מקבל בדיוק כפול, אני לא מדבר על העירייה, ההקצבה הציבורית של הקאמרי 22 מליון, אבל בין 10 ל-11 שזה כפול מהקצבת המדינה לתיאטרון חיפה, לכן הוא יכול גם להתחרות בחיפה ישירות.

עודד פלדמן: התחרות הקשה ביותר בתיאטרון חיפה, היא הבימה שמקבלת 22 מליון שקל מהמדינה, הקאמרי שמקבל 11 מליון שקלים מהמדינה, וכנ"ל בית ליסין, שגם מקבל את רוב תקציבו, שנדמה לי שהוא 9 מיליון מהמדינה.

עודד פלדמן: סך הכל מעיריית תל אביב מליון.

עודד פלדמן: מהרצליה ועד מטולה אין שום תיאטרון יוצר.

עודד פלדמן: לא יעלה על הדעת, כמו שאמר חבר הכנסת אורון, שגם זה יימחק.

עודד פלדמן: מי המתחרה הגדול ביותר שלו, שזה האבסורד, התיאטרונים התל אביביים.

עודד פלדמן: יש להם את כל הקהל של תל אביב.

עודד פלדמן: אותם 30 אלף מנויים, שראש העיר דיבר עליהם, עברו לתיאטרון הצפון, שבהחלט מציע מגוון רחב של הקאמרי, הבימה, כולם, וכמו שלחאן היה קשה בזמנו, וקשה גם היום להתחרות בתיאטרון ירושלים, ששם זו אותה שיטה, גם פה.

עודד פלדמן: אז אני לא אומר שניתן למנוע מהם, אבל התשובה היא בתקציבים.

עודד פלדמן: התשובה היא ביכולות להתמודד איתם אמנותית, ואפשר.

עודד פלדמן: כי בחיפה יש קהל נפלא, יש אוכלוסייה תומכת, יותר מאשר בבאר שבע עם כל הכבוד.

עודד פלדמן: בחיפה כולם שואלים איפה אתם גאים בתיאטרון שהיה פעם, וגם בתיאטרון שיש היום.

עודד פלדמן: ולכן גם חיפה והצפון, זה התיאטרון.

עודד פלדמן: אמנם שינינו את השם, קוראים לזה תיאטרון חיפה והצפון.

עודד פלדמן: התיאטרון צריך להתייחס לצפון, ולא רק לחיפה.

דוד גלנוס: לגבי תיאטרון באר שבע אני רוצה לומר, שאני מקווה שבשבוע הבא, אנחנו חותמים על הסכם הבראה, שם גם העובדים הורידו משכרם, וגם תכנית לטווח ארוך, וזה בתיאום ובשיתוף פעולה מלא עם ההנהלה הנוכחית.

דוד גלנוס: אין ספק שחייבים לראות איך אנחנו מתגברים בפריפריה.

דוד גלנוס: היום אנחנו יושבים בחזית אחת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא רחוקים אם כך.

דוד גלנוס: כל תיאטרון בפריפריה נמצא באיום מתמיד של לקחת אולם, להפוך אותו לאולם השכרה, ראש העיר אמר את זה, בצורה כזאת או אחרת, לייבא תיאטראות או מחזות מכל מיני מקומות, זה בסדר, אבל זה לא תרבות.

דוד גלנוס: לא לזה שואפים, אנחנו מדברים על תיאטרון יוצר.

דוד גלנוס: ולכן צריכים לראות איך מוצאים את זה.

דוד גלנוס: נכון להיום, אנחנו נמצאים במשא ומתן עם הדירקטוריון, או נציבות ההנהלה, וגם נציבות העירייה.

דוד גלנוס: אני מאוד מקווה שכולנו יחד נמצא פתרון.

2371: בלי המדינה זה לא יילך.

2371: חסר במשא ומתן הזה צלע.

דוד גלנוס: אמרתי, עם העירייה, עם המדינה, עם הכל, צריך להבין, אם רוצים לפתור בעיות, אנחנו פתוחים לפתור בעיות.

דוד גלנוס: ב-2007 הכנו דו"ח של רואה חשבונות, וכיודע אם זה מאושר, זה רשמי.

דוד גלנוס: הדו"ח הוא מאוזן לגבי 2006.

דוד גלנוס: זאת אומרת, כשהיה נאמן, עו"ד עופר עטיה, שמונה על ידי בית משפט, אכן תיאטרון חיפה היה גם יוצר וגם מאוזן.

שמואל גנץ: זאת הטעייה.

שמואל גנץ: משום שהנאמן היו לו סמכויות של בית משפט, לקצץ בחובות של התיאטרון לספקים שונים, והוא נקט שם בהליכים של פירוק, זה לא רלבנטי.

2371: משלמים גם היום.

שמואל גנץ: התוצאה של 2006, היא לא רלבנטית אדוני.

שמואל גנץ: כי זה פעל בתנאים מיוחדים של בית משפט, שם קיצוצו לנושים סדר גודל של 30%, 40%.

חדווה אלמוג: אנחנו משלמים את זה עכשיו.

דוד גלנוס: חלק גדול הם העובדים שגבו מהם לקרן פנסיה, ואין להם פנסיה בגלל זה.

2371: מישהו צריך לשלם את זה פעם, נכון, אז זה בחובות שלנו.

דוד גלנוס: אני אומר שצריכים למצוא פתרון, מדינה, עירייה, וה---

שמואל גנץ: רציתי להעיר ש-2006 לא מאוזנת, זה מקרה.

איתמר גורביץ: אני רוצה להאיר את עיניכם לנקודה מסוימת שקשורה לעניין.

איתמר גורביץ: בהחלט תומך במה שאמר יונה, והיושב ראש, לגבי חלקה של המדינה בתקציב.

איתמר גורביץ: בחמש, שש, השנים האחרונות, שכר המינימום עלה ב-25% התקציב של מוסדות התרבות, והתמיכה ירדה.

איתמר גורביץ: רוב התקציב הולך לשכר, ואין שום קורלציה, שום השוואה.

מיכאל מלכיאור: רובם מקבלים שכר מינימום.

2371: לא רק זה, ההפקה המינימלית עולה בין 300 אלף ל-400 אלף.

2371: הפקה קטנה, ארבעה שחקנים, 2 מיטות על הבמה, מינימום ריקויזיטים, זה 400 אלף שקלים.

2371: אתה לא יכול לנהל אולם גדול עם הפקות קטנות, זה לא הולך.

2371: ההפקות הגדולות עולות יותר, אתה כל הזמן נכנס לסחרור.

2371: אם לא עושים תקציב ראוי, מה שעשה שלח, אני חוזר על זה.

2371: אני מעלה על נס את העבודה שלהם.

2371: אז נתנו את יושב ראש הכספים שלנו כחבר הוועדה הזאת, זה היה דבר ענק שלח, זה תקציב ראוי.

2371: כי חיפה לא כמו תל אביב, זה לא הולך.

מיכאל מלכיאור: הדברים מובנים, הסיפור של עלייה בשכר מינימום, בהחלט מרכיב חשוב, שצריך לקחת בחשבון.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר להגיע לעוד קיצוץ של 40%, כי אין יותר מה לקצץ.

מיכה חריש: אני יושב בכובע של יועץ כלכלי של חיפה.

מיכה חריש: בעברי כיושב ראש ועדת הכספים של הכנסת, בתקציב 1989, עסקתי בהבראה של הבימה, של הקאמרי, של בית ליסין, ושל תיאטרון תל אביב, אולי גם חיפה היתה בתוכם.

מיכה חריש: המשבר הזה הוא מחזורי, מדוע.

מיכה חריש: כי תיאטרונים ציבוריים לא יכולים להתקיים בלי סיוע ממשלתי, בשום מקום בעולם.

מיכה חריש: גם במדינות יותר גדולות, גם במדינת ישראל.

מיכה חריש: אולי בארצות הברית בצורה המיוחדת שלה, בהרבה מאוד דברים כן.

מיכה חריש: לכן יש בעיה בסיסית של מדיניות ממשלתית בתחום הזה.

2371: זה בגלל הוועדה הזאת.

מיכה חריש: המפתח לגיבוש של המדיניות הוא בידי משרד התרבות, מבחינת החשיבה הזאת.

מיכה חריש: הכניסה לעניין הזה, היא ודאי בידי משרד האוצר, ובוועדת הכספים של הכנסת.

מיכה חריש: אבל הוועדה הזאת יכולה להיות בהחלט יחד עם משרד התרבות.

מיכה חריש: המנוף שמניע את תהליך החשיבה, ואת גיבוש האסטרטגיה בנקודה הזאת, אני רוצה לציין לשמחתי, המשק של המדינה, מאפשר כרגע מבחינת הבראה, את ההבראה שאי אפשר לעשות בזמן של משבר.

מיכה חריש: זאת לא רק שאלה של סדר עדיפויות.

חיים אורון: אני שואל את יונה איפה המפלגה שלו, ואת מיכה איפה המפלגה שלו, ואת חבר הכנסת מלכיאור, איפה המפלגה שלו.

חיים אורון: אין שום עודפים, העודפים הלכו למקום אחר, כי לא שמים אותם פה.

חיים אורון: זה הויכוח הגדול שמתנהל היום בכנסת.

2371: חסר את טומי לפיד שיקח נתח לתרבות.

מיכה חריש: אדוני היושב ראש, תגבשו את הדרישות התקציביות, תראו שזה פחות מטעות סטטיסטית, בעודפים כאלה שלא ינוצלו עד סוף השנה הזאת, אפשר לפתור את הבעיה לא רק של תיאטרון חיפה - - -

מיכה חריש: ההצעה שלי לגבי המהלך, יכול להיות המילכוד בוועדת החינוך והתרבות, של גיבוש המחשבה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו עושים כמה מהלכים בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה להיכנס לכל הנושא.

מיכה חריש: חבר הכנסת ג'ומס יכול להגיד, שמהתקציבים במסגרת גל ההוצאות נשארו עודפים.

מיכאל מלכיאור: אין היום במשרד התרבות, אבל שם זה נמצא.

מיכאל מלכיאור: לא ניכנס על העודפים במשרד החינוך, זאת בעיה כרונית של עודפים שחוזרים.

מיכאל מלכיאור: נכון שהעודפים של משרד החינוך, היו יכולים לכסות הכל, אבל לא מצליחים במשרד החינוך לנתב את העודפים האלו, ולתכנן מספיק זמן מראש את שנת הלימודים.

מיכאל מלכיאור: זאת סוגייה מאוד מסובכת, יש 600-700 מליון שקלים, אבל זה כרוני כל שנה.

2371: אבל זה מתגלגל משנה לשנה.

2371: זה לא משנה, כי אם כל שנה נשארים 600 מליון, אז המאה אחוז הוא אותו מאה אחוז.

מיכאל מלכיאור: לא, זה לא כך.

מיכאל מלכיאור: זאת טעות, אבל לא ניכנס לזה.

מיכאל מלכיאור: כי זה 600 נוספים כל שנה.

חדווה אלמוג: לא אתן את תפיסת העולם התרבותית שלי, אבל אין ספק שהדברים שנאמרו גם על ידי ג'ומס, וגם על ידי ראש העיר יונה, משקפים לא רק את דעתי, גם את דעת הדירקטוריון כולו.

חדווה אלמוג: ההבדל אולי בין מי שמדבר, לבין מי שבסוף צריך לצאת, שאני ב-9 בדצמבר צריכה לחתום על צ'קים של משכורות של עובדים.

חדווה אלמוג: אם אני לא נותנת להם משכורת, אני רואה את עצמי כאחראית ישירה לכך.

חדווה אלמוג: שעובד שנתן עבודה, לא קיבל משכורת.

חדווה אלמוג: בעיניי במדינת ישראל, לא ראוי שהעובד שעובד לא יקבל משכורת.

חדווה אלמוג: השאלה, איך אני הופכת את מה שנאמר כאן, למשהו יצירתי.

חדווה אלמוג: פיטורי עובדים בעיניי הוא לא פתרון.

חדווה אלמוג: הוא סיבה, שבסופו של דבר הגענו אליו, כי הגענו לעברי פי פחת.

חדווה אלמוג: עכשיו השאלה, וזאת שאלה אליכם, אם המדינה רוצה להשתתף איתנו, או לא.

חדווה אלמוג: אני כחברת דירקטוריון, כיום יושבת כראש צוות המשא ומתן עם ההסתדרות, יש לנו שפה משותפת, ואנחנו יכולים למצוא את הדרך, לפרק מוקש מוקש, עד שנגיע לפתרונות.

חדווה אלמוג: אני צריכה לשלם את הפנסיה של העובדים, שבעיניי זאת עבירה לא לשלם אותה, ואני צריכה לשלם משכורת ב-9 בחודש.

חדווה אלמוג: בעיניי זה לא פתרון לשלם פעם 40% אחר כך 50%, כי אין כסף.

חדווה אלמוג: לא בגלל שאני לא רוצה, אני לא מחביאה שקל, וכל הנתונים פתוחים להסתדרות, ולכל מי שרוצה.

חדווה אלמוג: אבל בנקודת הזמן הזאת, אם אנחנו לא נקבל סיוע, עם התחייבות גם להמשיך את התיאטרון בשנה הבאה ויכולת להפעיל אותו, אני אומרת לכם שלא תהיה ברירה, ואני אומרת את זה בלב כואב ובצער.

חדווה אלמוג: אני כחברת דירקטוריון, לא אוכל להמשיך לחקור בתקציב שאין לי.

מיכאל מלכיאור: התמונה מאוד ברורה.

מיכה יינון: אנחנו באותו צד, זה שלא כאילו עומדת פה המדינה, והעירייה במקום אחר, והם בעד פריפריה, ואנחנו אנחנו נגד פריפריה.

מיכה יינון: כמובן שאנחנו בעד שיהיה תיאטרון יוצר בפריפריה, אנחנו משקיעים לאורך הדורות לפניי, ובתקופתי, הרבה מיליונים.

מיכה יינון: אי אפשר להתחמק מזה שהיו בעיות ניהול.

מיכה יינון: כי גם בתקופה שתיאטרון חיפה כדוגמה, וזה לא רק חיפה, זה יכול להיות באר שבע או מקום אחר, לפי עידן הקריטריונים, קיבלו פי שניים כסף, הם גם יצרו גרעונות.

מיכה יינון: כלומר, זה לא אחד על אחד קשר ישיר בין גובה ההקצבה, לגובה הגרעון.

מיכה יינון: הגרעונות היו, גם תיאטרון חיפה קיבל פי שניים.

מיכה יינון: אבל זה גרעון מצטבר של שנים, זה לא דבר שקרה, פתאום בחמישה חודשים הגיעה חדווה אלמוג ונהיה גרעון, זה הרי גרעון שרץ כבר שנים.

מיכה יינון: בגדול, עמדת הממשלה היא ברורה.

מיכאל מלכיאור: אתה תסכים איתי, שמנהל טוב עם תקציב של 34 מליון, יכול להיות טוב עם תקציב של 17 מליון.

מיכה יינון: הצרה היא, שגם כשהיה לו 34 מליון, הוא עשה גרעון.

מיכאל מלכיאור: הסיכוי שלו גם ליצור - - -

מיכה יינון: עשינו הסכם הבראה.

עודד פלדמן: בשלוש השנים האחרונות, 5 מנהלים.

מיכה יינון: עצם זה שהתחלפו חמישה מנהלים, סימן שיש פה בעיה.

עודד פלדמן: יש פה בעיה שנותנים תקציב מצחיק.

מיכה יינון: אני חושב שהממשלה צריכה להיות שותפה לטיפול בהבראת התיאטרון.

מיכה יינון: קרי, הממשלה, ולא מינהל התרבות.

מיכה יינון: אסביר למה.

מיכה יינון: כי מינהל התרבות, כפי שאתה יודע, התקציב השוטף שלו הוא איקס, שאם ניקח ממנו מליונים לתכנית הבראה של תיאטרון כזה או אחר, זה יילקח מתיאטרונים אחרים, ואז התיאטרונים האחרים יהיו במשבר, ואנחנו לא יוצאים מזה.

מיכה יינון: לכן, כמו שעשו בהבימה בזמנו, גם הבימה, האוצר התייצב, נתן הלוואה, שעד היום הבימה משלמת אותה.

מיכה יינון: גם על זה יש לנו עניינים אינסופיים.

מיכה יינון: אבל לא משנה, אין דרך מהשוטף שלנו לממן גרעון ברמה כזאת.

מיכה יינון: זאת עובדה אמיתית.

עודד פלדמן: זה מה שהורג.

מיכאל מלכיאור: אתה יודע מה המצב של התיאטרון שם.

מיכאל מלכיאור: מה אתה או השר שלך עשיתם מול האוצר, כדי להגיע לפתרון.

מיכאל מלכיאור: אגב, אני מכיר טוב את התקציב של מינהל התרבות, הוא צודק.

מיכאל מלכיאור: תקח מהאופרה עוד 2 מליון שקלים, אתה יכול, אין מחר אופרה.

מיכאל מלכיאור: כבר לקחו להם 2 מליון שם, זאת אומרת אין שם.

מיכאל מלכיאור: נצטרך לפתור בחוק תרבות בגדול.

מיכאל מלכיאור: אבל מה אתם עושים היום, מה אתה מציע לנו, כרגע.

מיכאל מלכיאור: איך אתם חושבים במשרד התרבות לפתור.

מיכאל מלכיאור: הרי הברירה היא ממש לסגור את התיאטרון, לא אופציה.

מיכאל מלכיאור: אתה מכיר את הנתונים גם לפני הישיבה הזאת.

מיכה יינון: יש תכנית הבראה שהיא בביצוע עד הרגע.

מיכה יינון: חתמנו איתם תכנית הבראה ב-2004, שאנחנו העברנו על חשבונם מליון ומשהו שקלים.

מיכה יינון: וכאילו התיאטרון לא מצליח, צריך לחדש את תכנית ההבראה, לעשות תכנית הבראה, אחרת מוסכמת, אבל שיהיו בה שותפים גם האוצר—

ז'קי ווקים: תכנית ההבראה היתה על שלושה מליון, אתם העברתם 1.2 מליון.

ז'קי ווקים: אמרתם שהיועץ המשפטי של המשרד מתנגד לזה.

ז'קי ווקים: אני חתמתי יחד עם החשב שלכם, ומנכ"ל המשרד, ואתם חזרתם בכם.

ז'קי ווקים: אני העמדתי את השלושה מליון שקל האלה.

מיכה יינון: היתה לנו התייעצות לא פורמלית, ואני רוצה לשבח את האנשים שיושבים מולי.

מיכה יינון: בה דיברנו גם לצמצם את כוח האדם, אין מה לעשות.

מיכה יינון: חלק מהאנשים עוד בשיטה ישנה, שמקבלים משכורת גם כשהם לא פועלים בפועל, מכל מיני סיבות אולי היסטוריות.

מיכה יינון: הם יכולים להיות מועסקים, אבל לא בשיטה הקיימת של משכורת חודשית, לצמצם את סוג ההפקות.

מיכה יינון: כמו שבחאן עושים הפקות יותר צנועות,אז גם בחיפה.

מיכאל מלכיאור: מיכה, אתה לא חושש שהשיטה החדשה תהרוג את התרבות בישראל.

2371: בטח.

מיכה יינון: אין לנו פתרון קסם להגיד, תנו להם צ'ק, והכל יסתדר.

מיכה יינון: בינתיים זה לא קרה גם בעבר.

חיים אורון: השאלה כמה זמן אתה צריך.

2371: אני חושב שנתיים, שלוש.

חיים אורון: חברים, אם נתחיל עם החאן, ועם באר שבע, מה שאתם רוצים לא ייצא.

חיים אורון: השאלה אם אתם יכולים, אתם תגידו תוך כמה זמן, לבוא ולהגיד חברים יקרים, בשביל לצאת מהמשבר הנוכחי, ובשביל להתחיל את 2008, אנחנו צריכים 1, 2, 3.

חיים אורון: אני מביא X, אתה מביא Y, אל תהיו גיבורים.

חיים אורון: אתם תביאו חצי מליון, אתה תביא חצי מליון, עכשיו תגידו לנו תביאו 5 מליון מהאוצר, חבל על הזמן, אתה יודע שזה לא יהיה.

חיים אורון: בתוך זה, אתה שם את זה על קרן הצבי.

חיים אורון: אני אומר לך, כמי שאין לו שום בעיה להצביע.

חיים אורון: ההצעה שלי שתבואו ותגידו לי, תשמעו חברים, בשביל להציל את חיפה, כמו שעשו בגשר, וכמו שעשו בהבימה לפני שנים, כמו שעשו בבאר שבע לפני שנים.

חיים אורון: הגענו להסכמה, התיאטרון העירייה ואנחנו, שאנחנו צריכים בשביל הדבר הזה עכשיו חמישה מליון שקלים.

חיים אורון: אני יכול להביא ממקורותיי אחד, הוא יכול להביא ממקורותיו שניים, תביאו עוד שניים.

חיים אורון: או משהו כזה.

חיים אורון: אחרת לאן נלך.

חיים אורון: אני לא רוצה להיות קובע אם תעשו הצגות גדולות, או קטנות, עם כל הכבוד, זה לא תפקידי.

מיכה יינון: היתה בינינו הבנה למהלך בסך הכל.

דוד גלנוס: מיכה, זה לא מה שאמרת לשר דרך אגב, לא היתה שום הבנה, ושום דבר, ואתם מדברים על דברים שלא יכולים להיות.

2371: אני לא רוצה להביך אותה, אבל היתה הבנה גם עם ההסתדרות בחיפה, אני לא מכיר אחרת.

דוד גלנוס: עכשיו אתה מכיר אחרת.

דני וישלים: כיושב ראש הדירקטוריון של התיאטרון, אני רוצה לומר, היינו אצל מיכה, והגברת עירית פוגל, עם יונה עם ז'קי, כולנו היינו.

דני וישלים: נתנו לנו תכנית הבראה לפני חודש וחצי, על דעתם, שאומרת, קצצו את התקציב שלכם ל-14 מליון.

דני וישלים: תפיקו רק 4 הפקות בשנה וכו'.

דני וישלים: הדירקטוריון בכאב גדול מאוד, ובאישור ראש העיר, קיבלה מלה במלה את תכנית ההבראה של משרד התרבות.

דני וישלים: ואם אתה מחפש פתרון פרקטי מול ג'ומס, 9 מליון ממשרד התרבות, 9 מליון מהעירייה, בשנתיים הקרובות יהיו פיטורים מצומצמים ביותר, פיטורי ייעול אני קורא לזה.

דני וישלים: שלא צריך חמישה מנהלי חשבונות לעסק של חמישים עובדים, או 3 מרכזניות.

דני וישלים: אבל כך נעמוד על הרגליים.

דני וישלים: אני לא רוצה השוואות לגשר, ולא רוצה השוואות לאף אחד.

דני וישלים: אני רוצה להיות מציאותי.

דני וישלים: היום אין לי כסף לשלם חשמל.

דני וישלים: היום אני צריך לפטר 32 עובדים.

דני וישלים: מה אני עושה מחר.

דני וישלים: הפתרון הוא 9 מליון מהמדינה, 9 מליון מהעירייה לשנתיים עם הפקות מצומצמות, לא יורדים בקריטריונים מבחינת הקצבה, למרות שנעשה פחות הפקות, פחות הצגות בחוץ.

דני וישלים: נביא מנהלים טובים, וניתן צ'אנס.

חיים אורון: בנוסף לשוטף.

חיים אורון: כל הסיפור הוא 3 מליון שקלים?

דני וישלים: לשנתיים הקרובות, לשנה.

קריאה: יש את הגיבנת של העבר.

דני וישלים: אני רוצה הגדלה ב-3 מליון.

שמואל גנץ: היום התקציב הציבורי של מינהל התרבות בעיריית חיפה, הוא 12 מליון שקלים בשנה.

שמואל גנץ: מה שדני אומר, 18 מליון שקלים בשנה.

שמואל גנץ: זה מה שדני אומר.

שמואל גנץ: הגדלת תקציב ציבורי ל-6 מליון נוספים, היתר יבואו מהכנסות עצמיות.

מיכאל מלכיאור: לא הבנתי, למה זה שישה?

שמואל גנץ: חיברתי 5.5 מליון, עם 6.5 מליון, שהעירייה הקציבה.

מיכאל מלכיאור: זה מהעירייה.

מיכאל מלכיאור: מה שעובר ממינהל התרבות - - -

מיכה יינון: הם רוצים מאיתנו עוד בערך 3 מליון שקלים לשנה.

מיכאל מלכיאור: למשך שנתיים.

שמואל גנץ: זה לעתיד.

שמואל גנץ: ולסייע לסגור את הפער שנוצר בשנה הזאת בארבעה מליון שקלים.

דני וישלים: 3 מליון מהמשרד, 3 מיונה, פלוס סיוע לפחות בחמישים אחוז בכיסוי הגרעון הנוכחי.

2371: אם את העבר לא פותרים, וגם נניח פורסים בהלוואה, מישהו צריך להחזיר את ההלואות האלה.

2371: אז זה יורד מההפקה, יורד מהיצירה, יורד מהמשכורות.

דני וישלים: יש בור של 5 מליון.

חיים אורון: אני רוצה להבין, המטלה שלנו, הממשלה צריכה להתחייב לעוד 6 מליון לשנתיים הקרובות.

2371: זה לעתיד.

2371: לגבי העבר היא צריכה לתת 2.5 לגבי החוב.

דני וישלים: השתתפות עם העירייה.

חיים אורון: בוא נפריד בין הטיפול בגרעון, אני אומר באופן טקטי.

חיים אורון: אני מבין שעם 21 מליון שקלים, גרעון לא פתור אי אפשר לחיות, זה יהרוג את העסק ממילא.

חיים אורון: אני פה על תקן של חדר חרום.

חיים אורון: אני לא חושב שאנחנו שנינו יכולים לבנות פה תכניות הבראה לתיאטרונים.

חיים אורון: אני לא רוצה להיכנס לזה.

חיים אורון: אני אחליף מקצוע אולי עוד מעט, ואז אולי כן.

חיים אורון: אבל כרגע מה שמונח על השולחן, זה בעצם לבוא ולהגיד, צריך ללכת במודל שהתחלנו אותו בכמה מקומות, המשמעות שלו מבחינת חיפה, זה 3 מליון לשנתיים, ראש העיר אמר פה אני - - -

שמואל גנץ: מבקשים עוד 5 מליון לכיסוי הגרעון השוטף.

חיים אורון: אני מציע שנגיד, שהם צריכים לעשות תכנית איך מטפלים בגרעון, כתכנית נפרדת, מבלי שהוא יפגע, או יצור מצב שהתיאטרון לא מסוגל לתפקד בגלל הגרעון.

2371: עוד שבועיים, תכנס שוב את הוועדה.

שמואל גנץ: הערת ביניים, הגרעון מורכב משני דברים.

שמואל גנץ: יש כ-17-18 מליון שקלים גרעון מצטבר, שהוא כבר נמצא בתכנית פריסה בתשלומים, ובתוך התקציב של התיאטרון יהיה כלול החזר החוב הזה.

שמואל גנץ: יש לנו 5 מליון שוטף שנוצר השנה.

שמואל גנץ: היה כאן איזשהו מעבר עם משבר, את זה צריך לפתור.

מיכאל מלכיאור: כל הזמן זה מספרים שונים.

מיכאל מלכיאור: אבל כפי שאמרת, אני מקבל את המספרים של הגזבר, עם כל הכבוד למנכ"ל כמובן.

מיכאל מלכיאור: אמרתם 17 מליון עד ה-31 בדצמבר 2006, ונותרו עוד 4 מליון השנה, זה יהיה 21 מליון עד סוף השנה הזאת.

מיכאל מלכיאור: שוב, אני רוצה לצמצם את הבעיה כדי שנפתור את זה במספרים.

מיכה יינון: מבחינתו יכול לבוא בחשבון רק בתקציב 2008.

מיכאל מלכיאור: ברור לי לגמרי.

מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים להגיע לסיכום נקודתי על תוספת 3 מליון לשנתיים הקרובות.

חדווה אלמוג: כל שנה 3 מליון.

ז'קי ווקים: השוואה ל-9 מליון.

2371: בהשוואה, כי הם נותנים 5.5.

חדווה אלמוג: זה מצ'ינג, אחד מול אחד.

אבינועם מור חיים: לאחר שסיכמתם פחות או יותר, שצריך לעשות כדי להציל את תיאטרון חיפה, כאב לי מאוד, אני זוכר איך תיאטרון חיפה התחיל, איזה הצגות ואיזה אולם שאנחנו הולכים לשם כדי להעביר את ההצגות שלנו.

אבינועם מור חיים: כמובן גם הפחד, שאם תיאטרון כמו חיפה ייסגר, כמו שנאמר פה, באר שבע אחר כך, ואולי לפני באר שבע, אנחנו החאן.

אבינועם מור חיים: אני לא זוכר במשך שלושים ומשהו שנים שאני בחאן, שאני רועד בידיים עם המשכורות, ועם כל העניינים האלה, שאו-טו-טו.

אבינועם מור חיים: אנחנו תמיד על בלימה.

אבינועם מור חיים: מישהו אמר פה תקציב ראוי.

מיכאל מלכיאור: לכן התחלתי עם חוק התרבות, כי בלי זה לא יחול שום שינוי.

2371: לא צודק שהאמנים האלה צריכים לרעוד.

מיכאל מלכיאור: אם לא יהיה חוק תרבות פה, זה מה שיהיה.

שמואל גנץ: האם אפשר לבקש, שהמינהל יתן במיידי סיוע של 2 מליון שקלים על חשבון 2008, על מנת שהתיאטרון יוכל מחר לשלם משכורות, ואת ההתחייבויות שלו, כי הוא מחר נסגר.

שמואל גנץ: האם אפשר לבקש שהמינהל יתן, אפילו על חשבון 2008.

2371: שלא נשלם מקדמות, ונשלם פנסיות.

מיכה יינון: אין מושג כזה בחיים האמיתיים.

2371: בואו נשלם להם את המשכורות, לפחות ל-2007.

קריאה: שהאוצר יתן כהלוואה לא כמקדמה.

חדווה אלמוג: השאלה היא אם יש איזושהי דרך לעשות את זה.

חדווה אלמוג: צריך להיות יצירתי כאן.

2371: עוד פעם מעגל סגור.

2371: אם מחר אנחנו לא משלמים את המשכורות, הם לא יישבו בשקט, ואני לא מבקש מהם לשבת בשקט.

2371: אז שוב מפעל המנויים נדפק, ושוב יקח לנו חודשים להתרומם.

חיים אורון: אם הולכת להיווצר הסכמה עם משרד התרבות, אז לך יש יותר גמישות.

2371: אין בכלל גמישות בסוף השנה.

2371: אנחנו נמצאים בברוך לא נורמלי.

מיכאל מלכיאור: המוסדות פה הם תמונה כוללת, הרי אנחנו לא מדברים רק זה.

מיכאל מלכיאור: אתמול הספרייה של העברים בנתניה, גם היינו צריכים למצוא דרך, ובסוף פתרנו את זה.

חדווה אלמוג: היום הגעתם אלינו, כל יום יבוא מישהו אליכם.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר לעבוד כך.

מיכה יינון: צריך שותפות של האוצר.

שמואל גנץ: יוצאים מפה בלי פתרון ממשי למחר.

חיים אורון: עם הסכם שבדיון מהיר בכנסת, יבוא כסף על השולחן, יונה יתן לכם הדרכה בעניין.

שמואל גנץ: יכול לצאת מסמך מחייב?

מיכה יינון: לי יש סמכות לחתום בשם האוצר, הלוואי.

חיים אורון: אם אתם בתוך שבוע, מסוגלים להגיע למסמך מוסכם עליכם, על העירייה, על התיאטרון, על ההסתדרות, בתוכם עליכם, זה הבסיס שעליו עובדים.

חיים אורון: כל אחד ינסה לעזור מהכיוון שהוא יוכל לבוא אליו.

ז'קי ווקים: יש לי מסמך כזה חתום על ידי האוצר, שהיועץ המשפטי פסל אותו, לא קיבלתי 4 מליון.

חדווה אלמוג: אני רוצה עוד להוסיף מימד מאוד חשוב.

חדווה אלמוג: אנחנו נמצאים כרגע בהליך משפטי.

חדווה אלמוג: בית המשפט משך את המכתבים, נתן לנו שבועיים למשא ומתן, שמסתיימים ביום שני הקרוב, ב-3 בחודש.

מיכאל מלכיאור: אם לא היתה ישיבה היום, מה היית עושה?

חדווה אלמוג: הייתי הולכת ביום שני לבית משפט, ואומרת מה שאומרת.

חיים אורון: אנחנו נפעיל את כל הלחץ על הממשלה.

חיים אורון: אני בכלל באופוזיציה, חבר הכנסת מלכיאור מהקואליציה, אז הכל בסדר.

חיים אורון: איך אומרים, כל אחד קרוב אצל עצמו, התיאטרון נמצא בחיפה.

חיים אורון: אנחנו לא יותר אחראים לסיפור הזה מאשר אתם.

חיים אורון: אני אומר את זה, כי אם על ציר של שלושה ימים העסק הזה יקרוס, יש ערימה של קריסות בארץ.

חדווה אלמוג: שים אותנו בצד שאיכפת לנו.

חיים אורון: אני לא אומר שלא איכפת.

קיקוס חביב: אני עובד תיאטרון, ואני חבר ועד, במשך שלושה חודשים לא משלם משכנתא בבנק.

קיקוס חביב: אצלי מצמצמים את כל העניין של המשכנתא והאובר שלי גדל.

קיקוס חביב: ב-9 לחודש אני צריך לשלם משכנתא, מה אעשה שהבנק לא מאפשר לי לשלם את החוב, וגם אני צריך לחיות.

קיקוס חביב: אם תהיה משכורת ב-10 בדצמבר זה מדאיג אותי, גם כעובד, גם כאחראי על צוות עובדים, או אנשים שעובדים בתיאטרון, והם עבדו.

קיקוס חביב: זה לא אנשים שלא עבדו, ועדיין עובדים.

דוד גלנס: אני רוצה להוסיף עוד מימד.

דוד גלנס: יש מפעלים בגלל המלחמה, שקיבלו כל תוספות עקב המלחמה שזה גרם להם להפסדים, כולל התיאטרון.

דוד גלנס: לדעתי, אולי יעזור במשהו לגבי ניסיון של דרישה בצורה כזאת או אחרת.

דוד גלנס: אני חושב שגם העירייה קיבלה משהו, כך נאמר לי.

מיכאל מלכיאור: תסמוך עלינו שלפחות את הטיעונים, נטען במלוא המרץ.

חביב קיקוס: הוא המקום היחיד התרבותי שעבד בחיפה.

מיכאל מלכיאור: כולנו בעד, אתה לא צריך פה לשכנע.

חיים אורון: אני עוד לא יודע דרך להביא לתיאטרון חיפה כסף, בלי שאתה תביא מליון, ולחיפה יגיע מזה 100 אלף שקלים.

חיים אורון: אני עוד לא יודע, זה מה שלחשתי עם מיכה קודם.

חיים אורון: יש לנו בעיה, ואז צריכים להעביר כסף לתיאטרון חיפה, היא יכולה להוסיף כסף לסעיף תרבות, ואז הוא מתחלק לפי התבחינים, ולפי התבחינים יקבלו.

ז'קי ווקים: בזמנו נתנו להבימה ישירות.

מיכאל מלכיאור: בזמנו היו יועצים משפטיים שפתרו בעיות.

עירית פוגל: יש חוק חדש שהשר חתם עליו, אתם תגישו בקשה על אפשרות לקבל תוספת.

עודד פלדמן: יש תקנה מיוחדת.

חיים אורון: לפי דעתי, המפתח הוא, בעזרת השם, תכנית הבראה.

חיים אורון: היא מאפשרת ניתוב כספים לא על פי התבחינים, לכן השאלה היא אם יש משהו כרגע.

דוד גלנוס: אין שום תכנית היום, אנחנו בונים אותה עם הדירקטוריון.

דוד גלנוס: כל מה שנאמר קודם, זה פשוט חיסול התיאטרון, או ניסיון בצורה כזאת או אחרת לפטר מעל 30 עובדים.

דוד גלנוס: זאת לא תכנית הבראה.

דוד גלנוס: מבחינתנו יש לנו תכנית הבראה, שמחר אנחנו יושבים עם הדירקטוריון.

2371: מה שעשו, קודם ירו את החץ, ואחר כך ציירו את המטרה, וכך יילך הלאה.

2371: יקבעו תקציב מסגרת, ובתקציב מסגרת הזה צריך להכניס הכל, תיאטרון יוצר, כמה הצגות, כמה עובדים, איזה סטטוס לעובדים.

2371: האם ההסכם הקיבוצי של שנות החמישים תקף, לא תקף, הכל צריך לדעת.

2371: זה לא שאנחנו עושים דווקא.

2371: יש לנו עניין שהאנשים המקסימים והנפלאים האלה, עם רקורד מוכח, לא יהיו בחיפה.

2371: יש לנו עניין שעוד נוסיף עליהם, אבל אתה שומע בדיוק את המצוקות.

חיים אורון: אדוני היושב ראש, אני מציע שתקבע ישיבת מעקב לעוד שבועיים, בהרכב הזה, יצטרכו לדווח מה עושים.

2371: בהרכב הזה, פלוס נציג האוצר.

מיכאל מלכיאור: צריך לזכור, עם האוצר זה לא נעשה בישיבה פה, זה דיווח פה.

חיים אורון: נעשה חלוקת עבודה, אתה תדבר עם השר, ואני אדבר עם האוצר.

מיכאל נודלמן: עשינו עסק.

מיכאל נודלמן: אני חושב שההחלטה ברורה, תוך שבועיים אני מקווה שאנחנו נוכל להביא בשורה.

2371: תודה רבה.

חיים אורון: תודה רבה.