ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 253, 2007-11-19 13:00

אופיר פינס-פז: חברים, אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: הנושא שעל סדר-יומנו הוא פיתוח פתרון סביבתי למערכות תחבורה המבוססות על חשמל, בקיצור רכב מונע על חשמל.

אופיר פינס-פז: הישיבה הזאת איננה פתוחה לתקשורת, אנחנו נוציא לאחר מכן סיכום מסודר.

אופיר פינס-פז: אני מבקש מהעיתונאים לא להישאר בחדר – זה היה סיכום מראש עם מר אגסי, על-פי בקשתו.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להפנות את תשומת-לבכם לכתבה שמונחת על השולחן, שפורסמה היום ב"הארץ" בנושא התקנות שאישרנו לגבי קרינה בלתי מייננת, רק לפני זמן קצר.

אופיר פינס-פז: מסתבר שהתקנות לא אושרו על-ידי הממשלה למרות שאנחנו עשינו את מלאכתנו בצורה מאוד מאומצת והקדשנו לעניין הזה הרבה מאוד ישיבות, ועד היום השר להגנת הסביבה בעצם לא תיקן את התקנות האלה בצורה מסודרת, לא העביר אותן לרשומות, לא חתם עליהן.

אופיר פינס-פז: האם אתה יכול להסביר, אדוני המשנה למנכ"ל המשרד להגנת הסביבה?

אופיר פינס-פז: ד"ר יוסי ענבר: השר להגנת הסביבה עומד מאחורי התקנות.

אופיר פינס-פז: הבעיה היא שהתקנות מחייבות הסכמה – לא התייעצות, אלא הסכמה – של שר התקשורת.

אופיר פינס-פז: שר התקשורת כרגע, ככל הידוע לי, לא מסכים.

אופיר פינס-פז: יש הידברות בין שר התקשורת לבין השר להגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: פה כתוב שכל המשא-ומתן מתנהל עם פורום החברות הסלולריות, או משהו כזה.

אופיר פינס-פז: ד"ר יוסי ענבר: לא התנהל משא-ומתן.

אופיר פינס-פז: זה היה מפגש של שני השרים עם פורום החברות הסלולריות.

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: אינני אומר אם זה נכון או לא, אבל כך כתוב: "השר גדעון עזרא החליט לנסות להגיע להסכמות עם חברות הסלולר בעניין התקנת אנטנות סלולריות.

אופיר פינס-פז: ..

אופיר פינס-פז: נודע כי לפני שבועיים נפגש השר עזרא עם מנהלי חברות הסלולר..." – וזה אחרי שכבר אישרנו את התקנות.

אופיר פינס-פז: ד"ר יוסי ענבר: הפגישה התנהלה לאור אי-הסכמה של שר התקשורת, לא לאור היוזמה של השר להגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: אני לא נכחתי בישיבה, אבל השר, יחד אתך, יזם את השינוי בתקנות.

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: אז מה יהיה?

אופיר פינס-פז: ד"ר יוסי ענבר: אנחנו נענה תשובה מסודרת.

אופיר פינס-פז: אני אומר: כרגע, שר התקשורת – יש לו השגות.

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לפתח על כך דיון כרגע.

אופיר פינס-פז: אני אומר לך – אני בטוח על דעת כל חברי הכנסת שנמצאים פה בישיבה, אנחנו יחד חמישה – שזהו זלזול בוועדה.

יוסי ביילין: זה שהם מאופקים, זה לא אומר שהם לא זועמים.

יוסי ביילין: היו"ר אופיר פינס-פז: כן.

יוסי ביילין: זה זלזול בוועדה, זה הופך את הכנסת לבדיחה.

יוסי ביילין: השר היה איתנו בישיבה שבה התקיימו הצבעות.

יוסי ביילין: אינני יודע מה להגיד לך, בכל זאת עשינו איזשהו דבר.

יוסי ביילין: אם היו אומרים לנו שהממשלה לא רוצה – לא היינו משחיתים את זמננו.

יוסי ביילין: אגב, כל המהלך הזה של אי-האישור התגלה במקרה על-ידי עיתונאי, זה לא דבר שהובא לידיעתנו, לא נמסר לנו שקיימת בעיה, לא נמסר לציבור שקיימת בעיה.

יוסי ביילין: הציבור לפי דעתי לא יודע שהתקנות האלה לא תוקנו.

יוסי ביילין: אל"ף, הייתי מאוד מבקש שהשר יסיים את העניין הזה, ובמידה שלא, אני מבקש שהשר יבוא לוועדה, ידבר עם חברי הכנסת ויגיד לנו מה קורה.

יוסי ביילין: אני לא רוצה להרחיב מעבר לכך משום שהישיבה שלנו היום היא בנושא אחר.

יוסי ביילין: הממשלה קיבלה החלטה ב-11 בנובמבר לגבי עידוד תחבורה ללא דלק – החלטת ממשלה מס' 2580 – והיא בעצם נתנה אור ירוק לקידום הנושא הזה.

יוסי ביילין: יש פה כל מיני נושאים שקשורים לתמריצי מיסוי, לעידוד מחקר ופיתוח, לתכנון ורישוי לעניין הקמה והפעלה של רשת טעינה בפריסה ארצית, ותהיה ועדה שתבדוק את ההשפעה על משק החשמל, ועוד ועוד.

יוסי ביילין: אנחנו הזמנו לכאן את יוזם הרעיון של רכב חשמלי – לא שלא קיים; יש היום מודלים שקיימים, עובדים בצורה ראשונית – אבל את הפרויקט שמדינת ישראל רוצה בהחלטת הממשלה שלה להתמודד איתו, יזם מר שי אגסי.

יוסי ביילין: נדמה לי שזוהי הופעה ראשונה שלך בכנסת.

יוסי ביילין: שי אגסי: כן.

יוסי ביילין: היו"ר אופיר פינס-פז: קודם כול, ברכות.

יוסי ביילין: אני מציע שאתה תציג את הרעיון, את הפרויקט.

יוסי ביילין: נמצאים כאן חברי כנסת, נציגי ממשלה, נציגי ציבור.

יוסי ביילין: בבקשה, הבמה שלך.

יוסי ביילין: שי אגסי: תודה רבה על הבמה, תודה רבה על ההזדמנות להציג, ותודה לכולכם על הזמן.

יוסי ביילין: אני אשתדל לעשות זאת בצורה מתומצתת כדי שנוכל להגיע גם לשאלות ותשובות – כי יש הרבה שמועות מסביב לסיפור הזה, וחלק גדול מהשמועות מקורן באינטרסים כאלה ואחרים, לכן ננצל את העובדה שאנחנו כאן כדי לנקות את השולחן משמועות.

יוסי ביילין: קודם כול, למה?

יוסי ביילין: יש היום בעיה גלובלית של תלות בנפט.

יוסי ביילין: מחיר הנפט – למי שלא שם לב בתחנות הדלק – עלה בסדר גודל של פי 10 בשמונה השנים האחרונות.

יוסי ביילין: כמובן שהכסף הזה זורם למקומות שאנחנו גם לא כל-כך מרוצים מהם, ובצד ההפוך של הבעיה – מבחינת בעיית הנפט שנובעת בחלקה מכך שנגמר לנו המשאב הזה ובחלקה מנעילה מסוימת של הברזים – יש לנו את הצד ההפוך, שאותו נפט מעלה גם זיהום לקרקע, לרמת הערים, שגורם לנזק כלכלי גדול, לנזק רפואי מאוד גדול; אנשים לא מודעים לכך, אבל היום, לפחות לפי הערכות של גופים בממשלה ובכנסת, מתים בשנה פי 2 אנשים מזיהום מכוניות מאשר מתאונות דרכים, זאת אומרת האגזוז של מכונית הורג פי 2 מאשר ה- Bumpers של המכונית.

יוסי ביילין: זה כמובן לא תופס כותרות שאנשים מתים בצורה אכזרית מאוד, רוב המקרים האלה מסרטן ריאות, אבל זה בהחלט עולה בחיי אדם ועולה למשק.

יוסי ביילין: במקביל, יש חימום גלובלי.

יוסי ביילין: מכונית מוציאה ארבעה טון של CO2, של פחמן דו-חמצני, לאטמוספרה כל שנה – היום, סדר גודל של 700 מיליון מכוניות – אנחנו מדברים על 2.8 מיליארד טון של פחמן דו-חמצני שעולה לאטמוספרה; בערך 20% מאפקט החממה נגרם היום על-ידי מכוניות.

יוסי ביילין: הקומבינציה של שני הדברים האלה הביאה אותנו למחשבה איך אפשר להריץ מדינה שלמה בלי נפט – בצורה שתהיה לא על-ידי החלטה של אדם אחד, את זה עושים בסינגפור – אלא בדרך שהשוק עצמו יביא לקבלה של הרעיון וידחוף מלמטה למעלה, בצורה שתהיה ברת-שכפול של מדינות אחרות.

יוסי ביילין: כדי לעשות זאת בדקנו שמונה סוגים שונים של תחליפים לנפט - ממכוניות היברידיות כאלה ואחרות, מביו-דלק, מימן, אפילו הגענו למכוניות על אוויר; תאמינו או לא, יש מכוניות שנוסעות על אוויר דחוס – כל הדרכים האלה הן למעשה לא כלכליות בהסתכלות רחבת-היקף, ב- scale גבוה; או לא כלכליות, או שבעצם לא פותרות את בעיית התלות בנפט.

יוסי ביילין: לכן, אנחנו מדברים היום הרבה על דלק חליפי – אפילו באמריקה, שנותנת היום סדר גודל של 10 מיליארד דולר לשנה סובסידיה ועידוד לדלקים חליפיים, מייצרים חמישה ימים של אתנול מתוך 365 ימים בשנה, זאת אומרת סדרי הגודל הם מאוד בעייתיים.

יוסי ביילין: בעצם, אנחנו מגיעים למסקנה שהדרך היחידה שבה אפשר להגיע לרכב שהוא גם כלכלי וגם נקי מזיהומים, זה אותו רכב חשמלי.

יוסי ביילין: רכב חשמלי עובד על תפיסה מאוד פשוטה.

יוסי ביילין: המנוע הוא מנוע אלקטרוני, הוא מוזן על-ידי בטריה.

יוסי ביילין: הבטריה נטענת בחשמל, היא נטענת באחת משתי דרכים: או בחנייה – מגיעים לחניון הכנסת, משאירים את האוטו חונה, הבטריה למעשה נטענת, ועד שהגעת חזרה המכונית מלאה ומוכנה לנסיעה נוספת.

יוסי ביילין: לחלופין, אפשר להחליף את הבטריה; אפשר להיכנס לתחנה, נקודת ההחלפה דומה מאוד לנקודת רחצת מכוניות: בטריה ריקה יוצאת, בטריה מלאה נכנסת, ואפשר להמשיך לנסוע.

יוסי ביילין: היקף הבטריה היום – שזאת היתה בעצם הבעיה ההיסטורית הגדולה בתעשיית הרכב – נותן טווח נסיעה של כ- 200 קילומטר, זאת אומרת על בטריה אחת אפשר לנסוע סדר גודל של בין 150 ל-200 קילומטר, תלוי אם מדובר בעלייה או בירידה, עם מזגן או ללא מזגן, אבל זה סדר הגודל.

יוסי ביילין: פה מגיע היתרון היחסי של ישראל.

יוסי ביילין: יש לנו מדינה שהיא אי תחבורתי – אין צורך לצאת, גם אי-אפשר לצאת מהמדינה עם רכב.

יוסי ביילין: אפשר לנסוע בתוך המדינה במרחקים שהם מוגבלים בגודלה של המדינה, ורוב הנסועה הישראלית - 99.5% מהנסיעה בישראל - היא מתחת לאותו תחום של 150 קילומטר.

יוסי ביילין: אם אנחנו מסתכלים על שוק כזה, הוא שוק מעניין מאוד עבור חברות המכוניות שרוצות למצוא שוק שהוא גם גדול מספיק – שוק של 2 מיליון מכוניות, שיכולות לנסוע על נסיעה חשמלית- וגם שוק קטן מספיק מבחינת הגודל שלו, שהוא יכול להתאים לנסיעה או לשינוי של פתרון.

יוסי ביילין: הפתרון שאותו אנחנו מביאים הוא לא יצירת המכונית עצמה.

יוסי ביילין: את יצירת המכונית השארנו לחברות המכוניות הגדולות.

יוסי ביילין: התנאי של ראש הממשלה כאשר התחלנו עם הרעיון היה: ראשית, תמצא משקיעים מטורפים מספיק שיסכימו לשים כסף כי המדינה לא תיתן לך כסף – כך שזה צריך להיות כסף פרטי; שנית, תמצא אחת מחמש חברות המכוניות הגדולות בעולם שתהיה מוכנה להגיד שהיא מסוגלת לבנות את המכוניות האלה בהיקפים גדולים.

יוסי ביילין: מצאנו את אחת מחמש החברות הגדולות – לכן, אנחנו לא נמצאים פה בשיחה פתוחה לחלוטין.

יוסי ביילין: אחת מאותן חמש חברות - השם שלה כבר נזרק לעיתונות כל יום שני פחות או יותר – מסכימה לבנות את המכונית, יש לה מכונית שיכולה לנסוע במהירות יותר גבוהה ממכונית רגילה.

יוסי ביילין: אנחנו עוצרים אותה מבחינת המהירות בתוכנה שהיא לא תיסע יותר מ- 160 קמ"ש כדי שהיא גם תהווה עזרה מבחינת התנהגות בדרכים; היא מאיצה בצורה יפה, היא יכולה לנסוע את אותו מרחק, הבטריות יכולות לנסוע את המרחק.

יוסי ביילין: זה דורש את הפתרון של הצד השני – להביא סכום כסף שהוא סדר גודל של מיליארד שקלים להקמת רשת שהיא אותה רשת טעינה.

יוסי ביילין: רשת הטעינה היא למעשה נקודות חשמל בחניונים ונקודות החלפת בטריות.

יוסי ביילין: הרשת הזאת דורשת פחות או יותר 200 מיליון דולר כדי להחדיר אותה למדינה לפני שהגיעו הרכבים – כי לא יתקבל על הדעת שאנשים יקנו רכבים שאין להם תשתית.

יוסי ביילין: אנחנו הלכנו וגייסנו את סכום הכסף הזה.

יוסי ביילין: הסכום הזה הוא 200 מיליון דולר – גויס גם מגופים ישראליים וגם מגופים בין-לאומיים – ובעצם, העברנו את התהליך היום למצב שבו יש לנו את הכסף שמאפשר לנו להקים את התשתית ומאפשר לנו להתחיל את אותו תהליך.

יוסי ביילין: אותה חברת מכוניות – שמו מהצד שלה קבוצת פיתוח, בהשקעה מקבילה בסדר גודל של 150 עד 200 מיליון דולר לפיתוח המכוניות, ומסתכלים על קו של מספר מכוניות – לא מכונית אחת, אלא ארבעה סוגים של מכוניות.

יוסי ביילין: המכוניות האלה הן מכוניות רגילות לכל דבר.

יוסי ביילין: זה לא כפי שאתם רואים בציור, זה לא עם תאים סולאריים למעלה, זה נראה כמו מכונית רגילה לכל דבר.

יוסי ביילין: תהיה מכונית מנהלים ומכונית ג'יפ, ועם השנים יהיו כל הסוגים האפשריים של כל המכוניות האפשריות.

יוסי ביילין: המשמעות למדינה של מעבר לנסיעה חשמלית היא בעצם הפסקת השימוש בדלקים.

יוסי ביילין: היום, לארץ מיובא דלק בסדר גודל של פחות או יותר 10 מיליארד דולר לשנה, מתוכו 50% הולך לרכבים, כאשר אותם 50% מזוקקים וחוזרים חזרה לאזרח; האזרח משלם סדר גודל של 10 מיליארד דולר בשנה, קרוב ל- 40 מיליארד שקלים במחירים של היום.

יוסי ביילין: הכסף הזה, כשהוא יוצא מהמדינה – הוא לא חוזר.

יוסי ביילין: הוא יוצא ממאזן התשלומים, הוא יוצא גם לגופים שאנחנו יודעים שהם לא כל כך אוהדים את ישראל, והוא לא חוזר.

יוסי ביילין: אין שום יכולת להניח עליו אחר כך ידיים, להחזיר אותו לתוך בסיס הכסף, לבסיס המס הישראלי.

יוסי ביילין: Externalities של השימוש באותו דלק - הערכה היום של סדר גודל של 7 מיליארד שקלים בשנה עלות הזיהום בתוך הערים, זיהום אורבני, כאשר 50% מהזיהום האורבני היום נגרם על-ידי מכוניות.

יוסי ביילין: יש לנו עלויות נוספות מסביב לרכב – בין אם זה עלויות הבלאי, וכן הלאה – שקורות סביב רכבים, אבל כמובן שהרבה מאוד מהדברים – גם עלות השימוש ברכב תרד וגם עלות הקנייה של הרכב תרד.

יוסי ביילין: אנחנו רוצים להביא את המודל לכזה שהאזרח יוכל לקנות את הרכב מכיוון שיש הטבת מס שניתנה על-ידי הממשלה בהחלטת הממשלה – הטבת מס משמעותית.

יוסי ביילין: היוזמה שלנו לא תיקח את הטבת המס אלינו לכיס, אלא להיפך, תגלגל את כל הטבת המס לאזרח עצמו, כאשר אנחנו עובדים יחד עם האוצר לבדוק דרכים שבהן אנחנו יכולים ליצור כניסה של הרכבים האלה בצורה מודרגת, שתיעשה כהחלפה של רכבים קיימים ולא כתוספת של רכבים לנסועה הקיימת בישראל.

יוסי ביילין: למעשה, כל הכוונה היא ליצור מצב שאנחנו גורמים ל- externalities האלה להיעלם.

יוסי ביילין: כמובן שבמקביל לכך אנחנו מנסים להביא כמה שיותר מהייצור והמחקר של הרכבים האלה לישראל.

יוסי ביילין: היו שמועות רבות לגבי בית-חרושת – אנחנו קודם כול מעוניינים להביא מחקר ופיתוח לישראל.

יוסי ביילין: הדבר המעניין בתהליך הזה של מעבר מרכב רגיל לרכב חשמלי – בתוך רכב רגיל, בערך שליש מהרכב הוא מכניקה עדינה; כפי שאנחנו יודעים, ישראל לא התמחתה במכניקה עדינה, לא יודעת לייצר בוכנות עדינות בכמויות גדולות, זוהי תעשייה אירופאית בעיקרה, שעוברת היום לסין.

יוסי ביילין: ברכב חשמלי, אותם 5,000$ שנמצאים בתוך הרכב עוברים להיות רובם ככולם תעשייה של צ'יפים, של semiconductors ו- software, כאשר גם ב- semiconductors וגם ב- software אנחנו מדינה מאוד מתפתחת ולכן יש לנו יכולת להביא לכאן מחקר ופיתוח, להבין את המשמעויות.

יוסי ביילין: היום, תעשיית הרכב העולמית היא בסדר גודל של כטריליון וחצי דולר בשנה – טריליון וחצי דולר בשנה – כאשר שליש מתוכם זה אותה מכניקה עדינה, שבסדר גודל של 15 עד 20 שנה תעבור למעשה ל- semiconductors, power electronics, מה שנקרא, ולתוכנה.

יוסי ביילין: למעשה, נפתחת לנו פה תעשייה שהיא כנראה התעשייה הגדולה בעולם, עם קצב הצמיחה הכי גדול שיהיה ב-20 השנים הקרובות, ואם נלמד להיות חכמים ולהביא את התעשייה הזאת באמצעות עידוד מחקר – שהיום הוא מאוד קטן – אבל עידוד מחקר קטן לישראל, אולי נצליח למצוא גם בתעשייה הזאת מקום מוביל וראשוני.

יוסי ביילין: בסיכומו של דבר, המודל הזה יכול לעבוד לא רק בישראל.

יוסי ביילין: המודל הזה עובד כמובן במדינות דומות לישראל.

יוסי ביילין: אנחנו מסתכלים על מדינות כמו סינגפור, כמו דנמרק שהיום כבר נמצאת בשיחות מאוד מתקדמות איתנו, אבל יש עוד מדינות כמו יפן ואנגליה, שגם הן איי תעבורה – קצת יותר גדולים מישראל, אבל עדיין איי תעבורה.

יוסי ביילין: אנחנו רואים שהמודל הזה יכול לעבוד במדינות מאוד גדולות.

יוסי ביילין: אנחנו היום בשיחה מאוד דומה עם סין.

יוסי ביילין: סין נמצאת למעשה בשלב מאוד בעייתי.

יוסי ביילין: לסין נגמר גם הדלק וגם האוויר.

יוסי ביילין: זוהי היום שאלה קיומית עבור סין לפתור את בעיית התחבורה, ואנחנו נמצאים בשיחה מאוד מתקדמת עם הסינים לעבור למודל דומה.

יוסי ביילין: קריטי למדינת ישראל שסין תעבור, תוך פרק זמן מאוד קצר, למכוניות שהן לא מונעות בדלק.

יוסי ביילין: הגדילה של הדרישה בדלק בעולם נובעת ברובה בסין היום.

יוסי ביילין: סין מוסיפה סדר גודל של 10 מיליון מכוניות בשנה, כאשר התוספת הזאת תהיה תוספת שמעלה את גרף הדרישה לנפט ובעצם יוצרת את הכוח החזק שנוצר באופ"ק היום.

יוסי ביילין: מכיוון שעקומת הביקוש יותר גבוהה מעקומת ההיצע, זה נותן לאופ"ק את הכוח להעלות את מחיר הנפט ל- 100$, ולמי שעקב אחר ההכרזות מאופ"ק בסוף השבוע הזה, הם אומרים שגם 150$ ו-200$ זה סכום הגיוני לדלק והם לא רואים שום סיבה מדוע הם צריכים לסבסד את העולם.

יוסי ביילין: אנחנו יכולים לתאר לעצמנו איך נראית איראן ב- 200$ לחבית – לא תחזית שאנחנו רוצים לראות.

יוסי ביילין: אין כזה מודל בכלל.

יוסי ביילין: זאת אומרת, עד הרגע, מה שאתה מציין לגבי דניה אלה תכנונים, אלה אפשרויות.

יוסי ביילין: שי אגסי: השיחה היא ברמה מתקדמת.

יוסי ביילין: דנמרק היתה אמורה לתת לנו אישור להתחיל לעבוד בדנמרק.

יוסי ביילין: היו בדנמרק בחירות שהתחילו לפני חודש, הן נגמרו לפני שבוע, אנחנו מחכים שמחר הממשלה החדשה תוכרז, ובעצם נלחץ שוב על PLAY.

יוסי ביילין: לחצנו על PAUSE ביום שהממשלה התפזרה; אנחנו מתכננים ללחוץ על PLAY.

יוסי ביילין: בישראל ביקשנו למעשה שלושה דברים: ראשית, הבהרה שמיסוי כפי שעומד היום על מכוניות ימשיך, היתה היענות נפלאה מצד כל הגופים בממשלה; שנית, אישור לפרוס את אותה רשת, ובקשה הפוכה שהגיעה אלינו מהממשלה ואנחנו הסכמנו לה, שהרשת החדשה שתיפתח, תיפתח לכל מתחרה כך שתהיה תחרות פתוחה לכל מי שרוצה להיכנס לשוק.

יוסי ביילין: זה באינטרס שלנו שתיווצר תחרות – נשמע קצת לא הגיוני שיזם מבקש ליצור תחרות לעצמו – בעצם אנחנו מנסים ליצור מודל שבו נוכיח שישראל יכולה לעבור הכי מהר לפתרון ללא נפט, ולכן אם תיווצר תחרות, ההנחה שלנו שהמעבר יהיה עוד יותר מהיר.

יוסי ביילין: הדבר השלישי שביקשנו – שכל התהליך הזה ילווה בסטנדרטיזציה בהתאם לסטנדרטים אירופאים כדי שנוכל ליצור תעשיית הזנק שנוכל לייצא אותה לשאר העולם, וגם לכך אנחנו מקבלים אהדה רבה.

יוסי ביילין: אנחנו נמצאים בתהליך – כמו החלטת הממשלה – שייקח סדר גודל של חודשיים-שלושה, ואנחנו מקווים שבתהליך הזה נוכל להגיע להחלטה שבעצם תכניס אותנו למסלול.

יוסי ביילין: המסלול הזה יארך שנים – צריך לדעת שיארך שנתיים-שלוש להביא את הרשת לפעולה ויארך אחר כך מספר לא מבוטל של שנים להביא את כל המשק למעבר - זה לא דבר שקורה בשנה אחת – אבל יש לנו יכולת, להערכתי, עד סוף העשור הבא, עד 2020, להיות במדינה שהיא למעשה נקייה מרכבים אחרים, ובעצם עברה להיות המדינה הראשונה שהיא נקייה לחלוטין מדלק, או מהצורך בדלק.

יוסי ביילין: התלות שלנו בדלק לא תהיה תלות קיומית, אלא תהיה יכולת שלנו לייבא או לא לייבא.

יוסי ביילין: היו"ר אופיר פינס-פז: מבחינת זיהום האוויר, יש טענה שהחשמל שנזדקק להפיק לטובת הפרויקט הזה יזהם לא פחות מאשר הדלק.

יוסי ביילין: מה אתה אומר על כך?

שי אגסי: הטענה הזאת היא טענה שיש בה שלוש טענות נגד.

שי אגסי: ראשית, זיהום המכוניות הוא זיהום כפול – יש לנו זיהום אורבני.

שי אגסי: Car Particles יוצרים את אותו סרטן ריאות ואסתמה – נובע בעיקר ממה שנקרא knocks, זה לא ה- CO2, ובמידה שהעברנו את הייצור של האנרגיה שלנו לחדרה, ניקינו לחלוטין את הזיהום בערים, זה 50% מהזיהום בערים.

שי אגסי: זאת אומרת, אם אנחנו רואים איזשהו יחס ישיר אחד לאחד, בעצם גרמנו לכך ש-500 איש לא ימותו בשנה.

שי אגסי: דן ארצי: זה נכון, אבל לא מבחינת אפקט החממה.

שי אגסי: שי אגסי: זה נכון.

שי אגסי: שנית, מבחינת אפקט החממה, היום מדינת ישראל מייצרת סדר גודל של 10 גיגה ואט חשמל – זה פחות או יותר הייצור הישראלי.

שי אגסי: קריאה: זה ה"פיק", שיא הביקוש.

שי אגסי: שי אגסי: זה שיא הביקוש, ואנחנו יודעים שייצור חשמל הוא לא ייצור שמחובר אחד לאחד לכמות המנורות.

שי אגסי: זאת אומרת, לא כל פעם שנדלקת נורה – נדלקת טורבינה בחדרה.

שי אגסי: יש איזושהי קפיצה שחברת חשמל מקפיצה כל פעם את הייצור בהתאם למה שהיא צופה בשעה הקרובה, מה שנקרא Active Reserve.

שי אגסי: ה- Active Reserve הזה היום זורם לאדמה למעשה, מה שלא משתמשים זורם לאדמה כי אין היום יכולת להחזיק.

שי אגסי: אין בטריות לחברת חשמל, היא לא מחזיקה בטריות שהיא משתמשת בהן להחזיק את מה שהיא לא ייצרה ומזרימה אותן חזרה אל המשק; אנחנו יכולים למעשה לקבל חשמל שיש לו אפקט מאוד נמוך.

שי אגסי: ההצעה השלישית שאנחנו באנו והצענו היא לייצר שדה חשמל שאנחנו מוכנים לממן אותו, ולמכור חשמל נקי לתוך הרשת – אלקטרון על אלקטרון, בכמות האלקטרונים שהמכוניות משתמשות.

יוסי ביילין: מה זאת אומרת?

יוסי ביילין: שי אגסי: אם היום היית מממן חשמל – מפעל גיאו-תרמי, מפעל למחזור פסולת, כל המפעלים של ייצור נקי, ייצור sustainable למעשה – אנחנו כחברה מוכנים לממן את אותם מפעלים, למכור את החשמל לחברת חשמל – שזה חשמל שלנו עולה יותר יקר מאשר חשמל שאנחנו נקנה אותו ברשת- אבל בעצם ניצור מעגל שהוא שדה נפט וירטואלי.

יוסי ביילין: אם אנחנו מייצרים את החשמל בצורה נקייה, משתמשים ב- grid בצורה חכמה ומעבירים למכוניות – למעשה יצרנו שדה נפט וירטואלי.

יוסי ביילין: שדה הנפט הזה רץ לכל חיינו, הוא יכול להמשיך ל- 30-40 שנה והוא לא מייצר אפילו מולקולה אחת של CO2.

יוסי ביילין: היו"ר אופיר פינס-פז: תודה.

יוסי ביילין: משרד ראש הממשלה, גבי.

יוסי ביילין: גבי גולן: אין לי מה להוסיף בשלב זה.

עומר סלע: עומר סלע, משרד התשתיות.

עומר סלע: ככל הידוע לנו – אולי אני טועה – אבל משרד התשתיות הוא הגורם שהקדים להיערך לנושא הזה.

עומר סלע: למעשה, אנחנו התחלנו לבדוק את זה כבר לפני כמה שנים.

עומר סלע: ביוני 2006 העברנו מסמך לכל משרדי הממשלה – פיתוח בר-קיימא באנרגיה לתחבורה וצמצום התלות בנפט – מתוך שיקולים כפי שנאמרו על-ידי מר אגסי, כאשר אחת מהאופציות לטווח הבינוני והארוך היא אכן רכב חשמלי.

עומר סלע: הקונספט עצמו של רכב חשמלי הוא דבר חדש, אלא שבמהלך השנים האחרונות חלו התפתחויות בטכנולוגיות הרכב, המצברים וכו' – שהפכו את זה ליותר ריאלי מאשר היה בעבר.

עומר סלע: בנושא של מאזן אנרגיה – התחושה שלנו שמה שנאמר על-ידי מר אגסי, נכון.

עומר סלע: היו"ר אופיר פינס-פז: מה זה תחושה?

עומר סלע: עומר סלע: מבדיקות שנעשו על-ידי מהנדס.

עומר סלע: היו"ר אופיר פינס-פז: תחושה יכולה להיות לנו.

עומר סלע: לכם צריכות להיות עמדות מבוססות.

עומר סלע: עומר סלע: זה נושא שמצריך בדיקות יסודיות מול כלי רכב קיימים, ומודלים שונים של כלי רכב, אבל מתוך הנתונים שיש בידינו, לדוגמה: כל כלי הרכב המונעים בבנזין היום צורכים בערך 2.7 מיליון שווה-ערך טון נפט צריכה ישירה, פלוס מה שהולך בבית הזיקוק על מנת לייצר את אותו בנזין.

עומר סלע: לעומת זאת, על-פי הנתונים שקיימים בידינו, סך הצריכה של חשמל – כולל האובדנים, כולל אפילו בתחנות כוח פחמיות שהן יחסית לא יעילות ביחס לגז, אפילו במצב הנוכחי, הצריכה צפויה להיות כ- 1.7 מיליון שווה-ערך טון נפט, כלומר חיסכון משמעותי בגזי חממה.

עומר סלע: לגבי זיהום האוויר הרעיל – שוב, אני מחזק את מה שנאמר קודם.

עומר סלע: יום כיפור למשל נותן דוגמה מוחשית לכך.

עומר סלע: ביום כיפור, שבו התחבורה לא פועלת, יש ירידה מאוד משמעותית של זיהום האוויר הרעיל.

עומר סלע: בכל מקרה, יש עיקרון באיכות סביבה – ויגידו נציגי המשרד להגנת הסביבה את השקפתם- אבל יש עיקרון חשוב של הסטת זיהום האוויר.

עומר סלע: גם אם מבחינה אבסולוטית יש כמות דומה, עדיף שזיהום האוויר יהיה מייצור חשמל שהוא תהליך יותר מבוקר – יש סולקנים, יש כל מיני אמצעים – מאשר ייפלט ישירות בפרצופם של האזרחים.

עומר סלע: אני מבקש לציין שנעשתה עבודה מאוד משמעותית של המשרד להגנת הסביבה ומשרד התשתיות ביחד במהלך השנה האחרונה, וב-21 באוקטובר אושרה החלטת ממשלה 2452 להפחתת זיהום האוויר מרכב, שבה הנושא הזה נקבע, ואחר כך יש גם את ההחלטה מה—11 בנובמבר.

עומר סלע: אני חושב שאנחנו, כמשרד תשתיות, ניתן את חלקנו בקידום – מכל הסיבות האלה, כולל צמצום התלות בנפט.

עומר סלע: פרופ' יוסף פרשקר: יוסף פרשקר, המדען הראשי של משרד התחבורה.

עומר סלע: כמה שאלות.

עומר סלע: הטיפול בבטריות – לא חשוב מאיזה חומר - הן רעילות.

עומר סלע: הנושא של השבת המאזן של CO2 דרך חשמל – זה יותר קל לומר מאשר לעשות היום, כי אחת הדרכים זה להקים "שפירים" על-ידי ביו-דלקים, ולנו אין מים.

עומר סלע: צריכה להיות שיטה וזה דורש שטחים גדולים והשקעות מאוד גדולות.

עומר סלע: הנקודה השלישית – מנוע מימן הוא טוב, אין לנו אותו, אבל אם הוא יופיע – אם תהיה פה פריצת-דרך – איפה נעמוד כנגד מנועי מימן.

עומר סלע: שי אגסי: שלוש הנקודות הן נקודות שעולות הרבה פעמים, ואני חושב שחשוב מאוד לגעת בהן – יש פה מיתולוגיה מסוימת שצריך להיזהר ממנה.

עומר סלע: הבטריות שיש היום ברכבים מבוססות על Led Acid.

עומר סלע: עופרת היא אכן מתכת רעילה, יש בעיה מאוד גדולה להיפטר ממנה במחזור.

עומר סלע: אין לנו שום כוונה להשתמש ב- Led Acid.

עומר סלע: הטכנולוגיה שאנחנו משתמשים בה – הבטריה היא טכנולוגיה שנקראת Lithium Iron Phosphate, ליתיום עם מתכת ועם פוספטים – אף אחד מהחומרים האלה לא רעיל.

עומר סלע: פרופ' יוסף פרשקר:

עומר סלע: ליתיום זו מתכת כבדה.

עומר סלע: שי אגסי: אבל היא לא רעילה והיא נמצאת היום בתוך מים באוקיינוס, בארבעה particles למיליון, היא נמצאת היום בטבע בריכוז מאוד גבוה.

עומר סלע: אגיד את זה אחרת.

עומר סלע: אין לנו שום כוונה לקחת את הבטריות האלה ולעשות איתן שום דבר אחר מאשר למחזר, כי ליתיום היא מתכת שאתה רוצה למחזר אותה.

עומר סלע: היא עולה יותר זול במחזור מאשר בכרייה.

עומר סלע: זוהי תשובה ראשונה, ומלבד זאת, הבטריה הזאת מחזיקה 3,500 Charge Cycles, זאת אומרת סדר גודל של 350,000 מייל, 500,000 קילומטר.

עומר סלע: אנחנו צריכים לזכור שהבטריות האלה – גם אחרי שעשו 500,000 קילומטר – אנחנו רוצים לקחת אותן, וחלק מהאחריות שלנו זה להחזיר אותן חזרה לבטריה הבאה.

עומר סלע: שנית, לשאלת המימן.

עומר סלע: למימן יש שתי בעיות.

עומר סלע: האחת, כדי לייצר מימן אתה יכול לייצר אותו או משריפת דלקים – לא הגיוני – או להפריד אותו ממים.

עומר סלע: כדי להפריד אותו ממים אתה מזרים לתוכו חשמל, אתה מקבל מימן; כשאתה מקבל את המימן חזרה במכונית, אתה מקבל רבע מהחשמל שהכנסת.

עומר סלע: התהליך הזה הוא התהליך הכי בזבזני שיש לנו כדי להעביר אלקטרון.

עומר סלע: למה?

עומר סלע: כי איבדנו שלושת-רבעי מהאנרגיה בתהליך ההעברה למימן, ובתהליך המשלוח, במקום לשלוח אלקטרון - שכולנו יודעים כי יש לנו רשת חשמלית מעלינו עכשיו כל הזמן – אנחנו בעצם אורזים את האלקטרון הזה עם פרוטון, ושולחים מימן.

עומר סלע: הפרוטון גדול פי 2,000 מהאלקטרון, ולכן יש לנו בעיה לשלוח אותו, יש לנו בעיה מאוד קשה להחזיק אותו.

עומר סלע: כדי להחזיק היום מימן אנחנו צריכים מכלים מאוד מאוד מסובכים, ולמעשה היום כאשר אתה שואל את מומחי הרכב בעולם, אומרים לך שמימן היתה טעות, היתה סטייה, וכנראה לא יחזרו חזרה למימן.

עומר סלע: אנחנו יכולים להגיע מכל מיני כיוונים, אבל משאלת חישוב האנרגיה בלבד, מספיק כדי להבין שאין לנו שום סיבה ללכת למימן.

עומר סלע: נקודה שלישית – אין לנו כוונה לייצר ייצור חשמל מ- Bio Fuse.

עומר סלע: אנחנו אומרים שאם מישהו רוצה להסתכל על Bio Fuse, כבר יותר כדאי לשרוף אותם בתחנת כוח מאשר לשרוף אותם בתוך המנוע.

עומר סלע: פרופ' יוסף פרשקר: תחזיר את המאזן.

עומר סלע: שי אגסי: היום, הדרך ההגיונית היחידה בעולם כדי ליצור sustainable ב-scale לייצור של חשמל זה סולארי, 800 טריליון ואט על כדור הארץ, רק על השטחים הקרקעיים של כדור הארץ – בכל רגע נתון.

עומר סלע: רק שנבין.

עומר סלע: כדי להסיע את כל המכוניות של ארצות-הברית – כל ארצות- הברית, שזה 800 מכוניות per 1,000 אנשים – אתה צריך 1.6% מהשטח של ארצות-הברית.

עומר סלע: אם היום ארצות-הברית היתה מתנתקת מנפט – 20 מיליון חביות נפט ליום – והיתה יוצרת שטחים סולאריים ב- 1.6% מהשטח שלה , היינו יכולים לפתור את בעיית הנפט העולמית.

עומר סלע: פרופ' יוסף פרשקר: כמה זה אותו סיפור בארץ?

עומר סלע: שי אגסי: אותו סיפור בארץ, יש לנו שאלה מאוד מעניינת כי הציעו לנו הצעה מאוד מפתה.

עומר סלע: הציעו לנו לעבור את הגבול – דרך אגב, חשמל יודע לעבור גבול בצורה מאוד קלה, ובמקום להקים את המפעל של ה- Solar Thermo בישראל, לייצר אותו בירדן.

עומר סלע: הירדנים מאוד ישמחו לתת לנו 2 גיגה ואט שאנחנו צריכים מהם, ואנחנו יכולים להעביר חשמל לכיוון אחד, להעביר מכוניות לכיוון השני.

עומר סלע: אני חושב שזה מפעל שלא יהיה רע עבור שני הצדדים.

עומר סלע: לירדן אין בעיית שטח.

עומר סלע: דרך אגב, יש להם שטחים יותר טובים משלנו כי אין להם בעיה של אבק, כך שהם יכולים לתת לנו שטחים נקיים, שטוחים, ואנחנו יודעים שבאובדן, אנחנו מאבדים כ- 10% על 500 קילומטר של העברה – משרד התשתיות יכול להגיד לנו – רק צריך לחבר את ה- grids אחד לשני.

עומר סלע: עומר סלע: אני מבקש להוסיף נקודה שהיא רלוונטית לשאלות שנשאלו.

עומר סלע: היו"ר אופיר פינס-פז: לא.

עומר סלע: תודה.

עומר סלע: הוא לא שאל אותך.

עומר סלע: המשרד להגנת הסביבה, בבקשה.

עומר סלע: ד"ר יוסי ענבר: מכיוון שהממשלה תמכה בעניין, הוקם צוות בראשותי שיתחיל לעבוד בימים הקרובים לבחון את ההיבטים הסביבתיים.

עומר סלע: אני לא רוצה להצביע על מה כן ומה לא משום שצריך לעשות את החישובים האמיתיים.

עומר סלע: אבל, על פניו, כפי שנאמר – עדיף לי לשרוף את הדלק הזה בארובה מבוקרת מאשר במפלט של הרכב.

עומר סלע: גם סוג החומרים שנפלטים מהמפלט הם חומרים אורגניים נדיפים – בנזין ואחרים – שמסרטנים יותר, נאמר, אם אני משווה לתרכובות שיוצאות משרפת פחם.

עומר סלע: שוב, על פניו, אני לא רוצה להצהיר פה יותר מדי הצהרות עד שהנושא לא ייבדק לעומקו, מבחינת המאזנים.

עומר סלע: היו"ר אופיר פינס-פז: אגב, אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה שאנחנו טיפלנו בתקנות של השר להגנת הסביבה בנושא הפחתת זיהום מרכב, שלא קרה איתן כלום – שאתם לא גומרים את זה עם משרד התחבורה.

ד"ר יוסי ענבר: ראֵה תשובתי מקודם.

ד"ר יוסי ענבר: רק תחליף את השר.

ד"ר יוסי ענבר: היו"ר אופיר פינס-פז: אז מה יהיה?

ד"ר יוסי ענבר: ד"ר יוסי ענבר: שהכנסת תסדר את הסמכויות של השר להגנת הסביבה – שלא יצטרך להתייעץ ולקבל הסכמות של שרים אחרים.

ד"ר יוסי ענבר: תומר רוזנר: הוא לא צריך.

ד"ר יוסי ענבר: היו"ר אופיר פינס-פז: למה הוא לא צריך?

ד"ר יוסי ענבר: תומר רוזנר: הוא לא צריך.

ד"ר יוסי ענבר: חוק מניעת מפגעים אינו מחייב שום התייעצות של השר להגנת הסביבה.

ד"ר יוסי ענבר: ההתייעצות היא התייעצות וולונטרית, והדברים נעשים כך.

ד"ר יוסי ענבר: ד"ר יוסי ענבר: צר לי שאני לא מסכים איתך בנושא הזה.

ד"ר יוסי ענבר: היו"ר אופיר פינס-פז: לא נפתור את זה פה.

ד"ר יוסי ענבר: הייתי שמח אם היועצת המשפטית של המשרד להגנת הסביבה תוכל לדבר עם היועץ המשפטי של הוועדה – זה אולי יוכל לקדם את הנושא.

ד"ר יוסי ענבר: חבר הכנסת ביילין, בבקשה.

יוסי ביילין: קודם כול, תודה על הצגת הנושא, הוא באמת מעניין ומקסים.

יוסי ביילין: הייתי רוצה לשאול אותך- זה נשמע טוב מדי, כולם מסכימים וכולם מרוצים; הממשלה – עוד לפני שהיא בכלל זזה – כבר מאשרת ביטול של מסים, והכול בסדר.

יוסי ביילין: האם אתה מוכן להציג בפנינו גם מיהם אויבי המעמד?

יוסי ביילין: אני בטוח שיש המון אויבים בסיפור הזה.

יוסי ביילין: תומר רוזנר: חברות הדלק.

יוסי ביילין: מי יילחם נגדך?

יוסי ביילין: מי לא יתן לך להצליח בזה?

יוסי ביילין: דוד נמרי: דוד נמרי, מהנדס רכב.

יוסי ביילין: אני רוצה לסגור מנועים ולרדת מ- 40,000 רגל קצת לקרקע, אנחנו קצת גבוהים מדי .

יוסי ביילין: היו"ר אופיר פינס-פז: אתה נציג של איזשהו משרד ממשלתי?

יוסי ביילין: דוד נמרי: יועץ פרטי.

יוסי ביילין: שי אגסי: למה הוא מבקר אותנו בוועדה – אחרי שהוא ביקר אותי בעיתונות?

יוסי ביילין: דוד נמרי: אני מדבר על דעתי המקצועית ומניסיוני המקצועי.

יוסי ביילין: שוק המכוניות בעולם ובארץ הוא מאוד מאוד שמרן, ולעשות שינוי כזה מהיר – כפי שרוצה לעשות שי אגסי – לא קל.

יוסי ביילין: קשה מאוד.

יוסי ביילין: אנחנו נפסיד – אנחנו זה המדינה – הרבה מאוד הכנסות ממסים.

יוסי ביילין: המסים על הבנזין או על הסולר, הם בערך 50% מהתשלום שמשלם האזרח.

יוסי ביילין: נכון להרגע, אנחנו מדברים על דלק חשמלי ללא מסים, שזה בעצם קצת כאילו, "ישראבלוף" – כמו הנסיעה על גז, על גפ"מ.

יוסי ביילין: משה דבי: זה לא התפקיד שלך לקבוע את זה.

יוסי ביילין: היו"ר אופיר פינס-פז: סלח לי, זה גם לא התפקיד שלך להעיר.

יוסי ביילין: כאן זה לא הממשלה, פה זה הכנסת.

יוסי ביילין: דוד נמרי: הנסיעה על גפ"מ היא נסיעה בעצם ללא מסים.

יוסי ביילין: לדעתי המקצועית, אין מספיק חשמל בארץ.

יוסי ביילין: מכונית חשמלית צורכת חשמל בערך כמו דירה קטנה או דירה בינונית – פחות או יותר, זה סדר הגודל.

יוסי ביילין: שי אגסי: סליחה, אני חייב להתייחס כי אתה זורק דברים שהם לא אמיתיים.

יוסי ביילין: מכונית חשמלית צורכת ביום 8 קוט"ש; אתה מחלק 8 קוט"ש ל-24 שעות – כתבת את זה גם בעיתונות – זה 300 ואט.

יוסי ביילין: בוא נסביר לאנשים מה זה 300 ואט.

יוסי ביילין: אלה נורות שחוסכות חשמל, זה בערך חצי מהשורה הזאת של מנורות כאן בוועדה.

יוסי ביילין: זה מכונית.

יוסי ביילין: דירה טיפוסית צורכת סדר גודל של 2 קילוואט, זאת אומרת דירה טיפוסית זה פי 7 ממכונית.

יוסי ביילין: רק שנשים את הדברים על השולחן, עכשיו אתה יכול להמשיך.

יוסי ביילין: דן ארצי: את החשמל הוא צורך בלילה, אין בעיה.

יוסי ביילין: דוד נמרי: האמת בתצרוכת היא כנראה ביני לבינך – אתה אולי קצת מגזים לצד אחד, אני קצת מגזים אולי לצד השני – אבל אני עדיין חושב שמכונית צורכת יותר ממה שאתה חושב.

יוסי ביילין: חשמל.

יוסי ביילין: בישראל, מזגן במכונית - בשבעה-שמונה חודשים, או עשרה חודשים של השנה – הוא בערך 50% מהאנרגיה של מכונית חשמלית שתנוע בעיר, ואתה לא כל כך לקחת את זה בחשבון.

יוסי ביילין: מחיר הבטריות הוא יקר מאוד.

יוסי ביילין: נכון להיום, אני עדיין לא רואה איך לוקחים את הבטריות, שמים אותן במכונית, ומקבלים מכונית כלכלית בזמן כל כך קצר של שנה או שנתיים.

יוסי ביילין: החזון הוא טוב, הוא מעניין, אבל אתה רואה אותו בטווח קצר מדי.

יוסי ביילין: אני רואה אותו בטווח יותר ארוך, זה יארך יותר זמן.

יוסי ביילין: זה לא יכול להיות כל כך מהר, כמו שרוצים שזה יהיה.

יוסי ביילין: זה יקח יותר זמן.

יוסי ביילין: היו"ר אופיר פינס-פז: תודה.

יוסי ביילין: מאד יכול להיות.

יוסי ביילין: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה רבה, אדוני.

דב חנין: אני רוצה להתייחס להערה האחרונה שנשמעה ולומר שהיא מבטאת חלק מהביקורת, שהיא לדעתי ביקורת מאוד בעייתית.

דב חנין: אתה בא ואומר לנו – ורבים כמוך, אני לא מגיב רק לדברים שאתה אמרת, בואו ננמיך טוס ונראה את הדברים במבט נמוך – אני חושב שהמבט הנמוך הוא נמוך מדי.

דב חנין: הוא נמוך מדי במובן זה שהוא לא רואה איפה אנחנו נמצאים בארץ ואיפה אנחנו נמצאים בעולם.

דב חנין: ביום שבת התפרסם החלק האחרון של הערכת המצב הרביעית של ה- IPCC.

דב חנין: אנחנו נמצאים במשבר דרמטי בעולם, משבר עולמי – זאת לא איזושהי בעיה קטנה שתגיד בואו נטפל, הוא בא בטענות למר אגסי ואומר לו: זה מהיר מדי.

דב חנין: שי אגסי: אולי אני איטי מדי.

דב חנין: אולי הבעיה של הפרויקט שלו, שהוא איטי מדי.

דב חנין: היו"ר אופיר פינס-פז: אנחנו איטיים מדי.

דב חנין: כי אומר לנו ה- IPCC שאנחנו בחלון הזדמנויות עולמי של כמה שנים שבהן אנחנו נדרשים כולנו לעשות שינוי מאוד מאוד דרמטי כדי להתמודד עם בעיה, שאחרת תביא את כולנו למצב מאוד לא טוב.

דב חנין: לכן, אני דווקא רוצה לעודד אותך על המבט מגבוה והנכונות להמריא ולהסתכל על הדברים בגדול.

דב חנין: השאלות שלי באות מהכיוון האחר, או ההפוך.

דב חנין: אני קודם כול רואה את הפרויקט הזה בחיוב, אני גם מברך את הממשלה שהיא מוכנה ללכת לנושא הזה ברצינות, לבדוק אותו, לשאול את השאלות באמת בצורה רצינית.

דב חנין: אני לא מזלזל בכל הנושאים שצריכים להיבדק, אבל צריך לקחת את זה ברצינות ושהממשלה לא תיקח את התפקיד שלה בעניין כאיזשהו צופה מהצד שיגיד: בואו נראה, אולי זה יתגלגל, אולי זה לא יתגלגל, אלא שהממשלה תיקח אחריות ותגיד: אנחנו כממשלה אחראית – יש לנו אינטרס, יש לנו עניין, ואם הדבר הזה ניתן לביצוע, אם זה ניתן לקידום, אנחנו נעשה את הכול כדי לקדם אותו, ולקדם זאת בצורה המרבית והמיטבית.

דב חנין: ישנן בהחלט שאלות.

דב חנין: רק כדי לסמן אחת מהן – שהיא אולי השאלה של האם זה מספיק מגבוה והאם זה מספיק דרמטי והאם זה מספיק מהפכני – אנחנו בסופו של דבר לדעתי נעמוד בפני שאלה יותר מרחיקת-לכת מהשאלה שאתה מציג, והיא השאלה האם בעולם של המאה ה-21 אנחנו יכולים להרשות לעצמנו את התלות ברכב הפרטי.

דב חנין: בסופו של דבר, זוהי שאלה שנצטרך להידרש אליה.

דב חנין: יכול להיות שמה שאתה מציע לנו זאת התקדמות מאוד יפה מהיכן שאנחנו נמצאים היום, אבל אנחנו בסופו של דבר נתמודד עם הצורך לייצר רציונליזציה של מערכת התחבורה שלנו שהיא תהיה מערכת תחבורה חשמלית, אבל ציבורית ויעילה, שבסופו של דבר תיתן לנו תשובה לשאלה התחבורתית האמיתית: איך אני מגיע מהר ונוח ממקום למקום.

דב חנין: היו"ר אופיר פינס-פז: בקיצור, צריך לעדכן את נשיא המדינה שיורדים מרכב לכל פועל...

דב חנין: פרופ' יוסף פרשקר: אין בעיה כי אין פועלים...

דב חנין: היו"ר אופיר פינס-פז: משרד האוצר, בבקשה.

דב חנין: ערן יעקב:

דב חנין: אני מבקש להסיר כמה חששות שהועלו פה בענייני מסים.

דב חנין: אני לא חושב שהחשש הזה הוא אמיתי כי אפילו אם נלך לסצנריו הכי גרוע, בעלות-תועלת – גם אם מדובר על 3 מיליארד באספקט של 2020 אם הרכבים יהיו חשמליים- כפי שאמר מר אגסי ונאמר, מה שחשוב, שהרכבים האלה יחליפו רכבים אחרים ולא יבואו כתוספת משום שברור שאם תהיה תוספת, יהיה גודש ויש כמובן אספקטים אחרים.

דב חנין: גם לזה אנחנו לא דואגים כי דווקא את זה אני חושב שאנחנו יכולים לעשות לא במיסוי של כלי של מס קנייה אלא יש כלים אחרים כדי לטפל.

דב חנין: זה יכול להיות אגרת גודש, זה יכול להיות בְּלו - עוד אין דבר כזה, אבל אולי על חשמל שיגיע לרכב, כלומר יש דרכים.

דב חנין: היו"ר אופיר פינס-פז:

ערן יעקב: בדיוק.

ערן יעקב: בעניין הזה אני לא חושב שצריך לדאוג.

ערן יעקב: אנחנו חושבים, אגב, שזה נכון להעביר את העלויות מעלות על הרכב לעלויות המשתנות – שזה בעצם תלוי-נסיעה.

ערן יעקב: אם אנחנו מדברים על נסיעה – ואני מניח שזה מה שמטריד את גופי התחבורה, איכות הסביבה, וגם אותנו, אגב – בעצם, אנחנו נעשה את זה תלוי נסועה.

ערן יעקב: המשמעות היא שאם מחר יהיה גודש – זה מה שימנע.

ערן יעקב: היו"ר אופיר פינס-פז:

משה קירמאיר: משה קירמאיר, משרד התחבורה.

משה קירמאיר: אגף הרכב מתייחס לפרויקט הזה בחיוב.

משה קירמאיר: מספר דברים שמטרידים את הצרכן.

משה קירמאיר: ראשית, אולי תוכל להציג סדר גודל לעלות רכב כזה, למה שאני אבוא לקנות את הרכב אצלך ולא אצל מישהו אחר.

משה קירמאיר: באשר לרשת הטעינה בחניונים, המתקינים – האם זה יהיה מפוקח, לא מפוקח?

משה קירמאיר: האם כל אחד יעשה זאת פרטני?

משה קירמאיר: האם יהיו "תחנות דלק"?

משה קירמאיר: האם המצבר הזה ניתן למחזור?

משה קירמאיר: אני נוסע מחיפה לתל-אביב – סיימתי את המצבר, אני צריך לבוא לטעון אותו?

אופיר פינס-פז: אתה יודע מה מדאיג אותי בכל מה שאתה שואל?

אופיר פינס-פז: אלה שאלות כל כך טריוויאליות, כל כך ראשוניות, שאם אתה – מנהל אגף הרכב במשרד התחבורה – לא יודע את התשובה עליהן, אני שואל את עצמי איך הממשלה אישרה את הצעת ההחלטה.

אופיר פינס-פז: תמר קינן: זאת בדיוק השאלה.

אופיר פינס-פז: תמר קינן, מארגון "תחבורה היום ומחר".

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: זה מטריד אותי.

אופיר פינס-פז: שר התחבורה לא דיבר איתך על זה?

אופיר פינס-פז: – כי אני אפילו יודע חלק מהתשובות.

אופיר פינס-פז: אתם צריכים להיכנס לעובי הקורה.

אופיר פינס-פז: הפקידוּת המקצועית של המשרדים – כנסו לתוך העניין, תלמדו אותו.

אופיר פינס-פז: אני כמעט רואה שזאת הזדמנות כשמר אגסי הגיע לוועדה, שגם הממשלה – לא חברי הכנסת, אלא הפקידות של הממשלה – תיכנס לעובי הקורה.

אופיר פינס-פז: תמר קינן: תמר קינן, ארגון "תחבורה היום ומחר".

אופיר פינס-פז: אני באמת מופתעת שהיו פה כמה משרדים שכבר תומכים בפרויקט, בשעה שאפילו פה לא מונח שום מסמך שהוא הבסיס לדיון ועליו אפשר להגיב.

אופיר פינס-פז: ההרצאה ודבריו של מר אגסי הם באמת מרתקים, אבל אנחנו כעת לא בהרצאה לקהל הרחב בנושא חלומותיו של שי אגסי, אלא מדברים פה על פרויקט, וראוי שנדבר על מסמך קונקרטי כך שמשרדי הממשלה יוכלו להתייחס בצורה רצינית.

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: את שואלת האם יש מסמך מסודר שמציג את הפרויקט.

אופיר פינס-פז: תמר קינן: כן, ושבלעדיו אני לא חושבת שניתן באיזשהו משרד לקיים דיון – וזה מפתיע שהתקבלה החלטה בממשלה, ושפה מקיימים דיון בלי בסיס.

אופיר פינס-פז: פרופ' יוסף פרשקר: היה מפתיע אם זה היה אחרת.

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: נציג משרד ראש הממשלה, אתה מעונין להתייחס?

אופיר פינס-פז: גבי גולן: אני רוצה לומר שתקראו היטב את החלטת הממשלה.

אופיר פינס-פז: הממשלה קיימה מספר שיחות עם שי אגסי - שאנחנו מאוד מאוד מעריכים את החזון שלו, אנחנו מאוד מאוד מעריכים יזמים שמגיעים עם רעיונות, אנחנו חושבים שאין לנו מספיק כאלה, והלוואי והיו יותר.

אופיר פינס-פז: במהלך של שנה היו כל מיני ישיבות, בדיקות, דיונים, וכן הלאה.

אופיר פינס-פז: מה שהחליטה הממשלה לבסוף זה להקים שישה צוותים שיעבדו באופן – אני מקווה – יעיל, שיבדקו לעומק את מה שצריך לבדוק, שיגבשו הצעה למדיניות ממשלתית בכל הנוגע לתחבורה ללא דלק.

אופיר פינס-פז: צריך להדגיש – החזון של שי אגסי הוא חזון, וכפי שאמרתי, אנחנו מאוד מעריכים אותו ומאוד מקווים שהוא יקרום עור וגידים אצלנו, אבל ייבדק – ושי הדגיש זאת – אין לשי היום קונצסיה או איזשהו חוזה עם ממשלת ישראל, או איזושהי הבטחה לגבי הרעיון שלו.

אופיר פינס-פז: אני מסכם.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריכה להיות פה תמיכה מקיר לקיר לבדוק את הנושא המאוד מלהיב הזה, ואנחנו כולנו, אני חושב, נבוא ונסביר ונבוא ונציג את כל המסמכים, את כל התשובות, לאחר שהצוותים יסיימו את עבודתם.

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: מר אגסי, בבקשה.

אופיר פינס-פז: שי אגסי: חבר הכנסת ביילין, ראית את כל ההתנגדויות?

יוסי ביילין: לא מספיק.

יוסי ביילין: שי אגסי: אני אנסה לענות לכולם – מלמעלה למטה.

יוסי ביילין: יש פה תעשייה של 10 מיליארד דולר בשנה שנקראת נפט, וזוהי תעשייה שתגן על עצמה, היא תשמור בחירוף נפש על - - - היו"ר אופיר פינס-פז: איפה?

יוסי ביילין: פה בארץ?

יוסי ביילין: שי אגסי: כן.

יוסי ביילין: יש לנו תחנות דלק שחיות מזה, יש לנו יבואני רכב שחיים מזה, וזה טבעי מאוד שכל בעל עסק שנמצא וחי בתוך הנושאים האלה, והלובינג שלו והאנשים שלו, ואנשים מטעמו – יבואו ויגנו על התעשייה שלהם.

יוסי ביילין: אנחנו צריכים לזכור שיש לנו גם מדיניות ממשלה.

יוסי ביילין: מדיניות הממשלה צריכה לכוון מה טוב למדינה – לא מה טוב לי.

יוסי ביילין: אני לא רלוונטי.

יוסי ביילין: אני הפכתי להיות מין lightning road; השבוע כבר התחילו לשאול למה עזבתי את SAP, בכלל היה יותר טוב שאשאר ב- SAP, בעוד שבועיים יחליטו שבכלל לא עבדתי ב- SAP, זה בכלל לא קשור, אחרי כן החליטו שאני לא ישראלי ובטח לא יהודי.

יוסי ביילין: הסיפור הזה הוא לא אישי, זה לא בן אדם אחד.

יוסי ביילין: אל תיקח את זה אישי.

יוסי ביילין: שי אגסי: לא, אני לא לוקח את זה אישי.

יוסי ביילין: אני מבין למה נקלעתי, אבל זה לא אישי.

יוסי ביילין: שאל אותי הנשיא מי יתנגד; אמרתי לו: כולם יתנגדו.

יוסי ביילין: הוא שאל: ומה תעשה?

יוסי ביילין: אמרתי: אני אתחבא מאחוריך כי יש לך מאבטחים.

יוסי ביילין: אנחנו צריכים לדעת שזה חלק מהסיפור.

יוסי ביילין: יש פה שאלה מאוד נוקבת מצד מר נמרי.

יוסי ביילין: מצד אחד , הוא ממליץ לא לעשות זאת כל כך מהר; מצד שני, הוא מודאג שאנחנו נאבד הרבה מסים כי זה יקרה מהר.

יוסי ביילין: אז או שזה לא יקרה, ולכן לא נאבד מסים, או שזה יקרה ואז נאבד מסים.

יוסי ביילין: אם נאבד מסים כי הפסקנו להשתמש בנפט- אנחנו גם נאבד הרבה מאובדן כושר העבודה, אנשים שימותו, אובדן ההוצאות שלנו במאזן התשלומים למדינה לתשלום לנפט.

יוסי ביילין: זאת אומרת, יקרו הרבה דברים טובים ב- Externalities של נפט שאנחנו נפסיק לשלם עליהם, וכמו דבר שאנחנו מפסיקים לשלם עליו – זה גם דבר טוב.

יוסי ביילין: חלק ממדיניות המיסוי של המדינה היא לא אך ורק לקחת כסף, אלא כדי לכוון את המדינה עצמה לעשות דברים שהם בכדאיות למדינה.

יוסי ביילין: יש לנו מוצר שהורג – נקרא סיגריות – שמנו עליו מדבקות ולקחנו עליו מיסוי.

יוסי ביילין: יש לנו עוד מוצר שהורג – נקרא רכב – לא שמנו עליו לא מדבקה ולא לקחנו עליו שום מיסוי.

יוסי ביילין: צריך לדעת.

יוסי ביילין: לא עבורי המציאו 72% על רכב ולא עבורי המציאו אפס אחוז עבור רכב חשמלי.

יוסי ביילין: דרך אגב, זה חוק שהיה במדינה, הוא כבר קיים מספר שנים.

יוסי ביילין: הדבר היחידי שמשרד האוצר עשה, הוא אמר: אנחנו מבינים למה החוק הזה הוא טוב, אנחנו מעריכים אותו, זה הכול.

יוסי ביילין: הם גם לא אמרו את זה עדיין, הם אמרו שהם עומדים לחשוב על זה, אז בואו נשים את הדברים על דיוקם.

יוסי ביילין: זה שנאמר שהבטריות לא כדאיות כלכלית – לא ביקשתי ממך לשלם על הבטריות.

יוסי ביילין: לפי מה שאני זוכר, אתה לא אחד מהמשקיעים שלי.

יוסי ביילין: היו"ר אופיר פינס-פז: שאלה אם הציבור לא יצטרך לשלם.

יוסי ביילין: שי אגסי: אני שוב חוזר.

יוסי ביילין: הציבור לא יקנה מכונית שתהיה יותר יקרה.

יוסי ביילין: מי שרוצה לדעת מהו המודל הכלכלי – המודל שלנו מסתכל על הבטריה כתחליף לנפט.

יוסי ביילין: ולכן, כפי שאתה לא קונה נפט מהיום הראשון לכל חיי מכונית – אתה לא תקנה את הבטריה לכל חיי מכונית.

יוסי ביילין: אנחנו נפרוס אותה בתשלום, ולכן התשלום הזה, כדי שהצרכן ירצה לקנות – הוא חייב להיות לפחות במחיר הדלק או יותר זול.

יוסי ביילין: אם לא היינו מגיעים מבחינה כלכלית לכך שאנחנו יכולים למכור בטריה טעונה בחשמל, כולל עלות ההפעלה של הרשת, יותר בזול ממה שעולה היום ליטר דלק – אף אחד לא יקנה.

יוסי ביילין: יש לי משקיעים שהם לא משוגעים.

יוסי ביילין: הם חושבים שיש בכך עסק כלכלי.

יוסי ביילין: זה שהם גם רוצים לעשות בכך דבר טוב לאנושות – אני חושב שזוהי פעם ראשונה שהמשקיעים רוצים לעשות משהו טוב לאנושות, וכולכם באים לשאול שאלות מדוע הם רוצים לעשות משהו טוב לאנושות.

יוסי ביילין: זה גם עושה כסף טוב.

יוסי ביילין: היו"ר אופיר פינס-פז: אני רוצה לתת למשקיעים שלך קרדיט שאולי חלק מהם לפחות יעשו דברים טובים לאנושות.

יוסי ביילין: שי אגסי: אנחנו ניתן להם.

יוסי ביילין: יש מספיק חשמל.

יוסי ביילין: נתייחס לשאלה הזאת אחר כך.

יוסי ביילין: אני חושב שאתה צודק לחלוטין.

יוסי ביילין: אנחנו, לצערי, נמצאים בוויכוחים של אנשים שמתווכחים איפה ישימו את הכיסאות על הסיפון של ה"טיטאניק" כרגע.

יוסי ביילין: אנחנו צריכים להבין שאנחנו נמצאים בתהליך שאנחנו מעבר לסף העליון של הערכות של IPCCלאיפה שנהיה היום.

יוסי ביילין: כדי שנבין מהן המשמעויות, אנחנו נמצאים היום בכמות של CO2 שנמצאת במדרגות שלא דמיינו אותן; האוקיינוס, במדידה אחרונה, ירד ב- 50% בכמות יכולת הספיחה של CO2 - תוך עשר שנים , ירידה של 50% בספיחה.

יוסי ביילין: הביוב הכי גדול בעולם זהCO2 ' נמצא באוקיינוס.

יוסי ביילין: האוקיינוס הפסיק לספוח בקצב של פי 2 תוך עשר שנים.

דב חנין: כתוצאה מההתחממות.

דב חנין: שי אגסי: כתוצאה מפליטה.

דב חנין: רק כדי שנבין – אחת הבעיות הגדולות שיש לנו בעולם זה גרינלנד.

דב חנין: גרינלנד זה קרחון שיושב על אדמה, הוא לא יושב על מים.

דב חנין: קרחון שיושב על מים, כשהוא נמס – לא מעלה את גובה המים; קרחון שיושב על אדמה, נכנס לתוך האוקיינוס.

דב חנין: גרינלנד זה הקרחון הכי מסוכן בעולם מכיוון שהוא נמצא ישירות מעל המשאבה ההידראולית שמסיעה את כל הזרמים באוקיינוס.

דב חנין: במידה שהוא זורם לתוך האוקיינוס, יהיו לנו בעיות מאוד קשות – כלכליות, אנושיות.

דב חנין: רק כדי להבין את המשמעויות, גרינלנד ירדה בקיץ השנה לכמות הכי נמוכה בהיסטוריה, בחצי מיליון הֶקטרים – יותר קטן מהפעם הקודמת שהיתה ב- 2005, זאת אומרת אנחנו מדברים על היקפים שהם מטורפים מבחינת הירידה.

דב חנין: לגבי Public Transportation, אני מסכים איתך.

דב חנין: אם היינו יכולים להעביר את כל האנשים לנסוע באוטובוסים, אני מסכים איתך – הייתי עושה את זה.

דב חנין: אם הייתי יכול להמציא מחר בבוקר רעיון לתחבורה ציבורית במקום תחבורה פרטית – הייתי הולך על הפתרון הזה.

דב חנין: היו"ר אופיר פינס-פז: אגב, אתה חושב שיהיו אוטובוסים חשמליים?

דב חנין: שי אגסי: אני יודע שיהיו אוטובוסים חשמליים.

דב חנין: פרופ' יוסף פרשקר: לא יהיו.

דב חנין: יש אוטובוסים חשמליים.

דב חנין: שי אגסי: יותר קל לעשות אוטובוס חשמלי מאשר מכונית חשמלית.

דב חנין: אין בעיה היכן שמים את הבטריה כי יש מלא מקום באוטובוס.

דב חנין: הנקודה היא אחרת.

דב חנין: יש לנו איזשהו חוזה – שלא יעזור – הוא חוזה בינינו לבין המכונית שלנו.

דב חנין: שלב א' בחוזה הזה אומר: אני לא אוהב להיתקע; עבור חלק מהאנשים לחכות לאוטובוס נחשב להיתקע.

דב חנין: שלב ב': אני אוהב שזה יהיה שלי.

דב חנין: אם אשתי לוקחת את האוטו שלי, זה כבר מציק לי – ויש אנשים שלא יעברו לתחבורה ציבורית, לא משנה מה אנחנו נעשה.

דב חנין: אנחנו רואים שגם בארץ יש עלייה משמעותית בשימוש ברכבת.

דב חנין: יחד עם זאת, לא היתה ירידה בנסועה.

דב חנין: יש לנו מספרים מאוד בדוקים.

דב חנין: קריאה: יש ליסינג.

דב חנין: שי אגסי: בוא נהרוס את הליסינג, אין לי שום בעיה.

אופיר פינס-פז: יש ליסינג, יש פזומט, יש דלקן ויש 40% רכבים של החברות שמעמידות לרשות העובדים.

אופיר פינס-פז: שי אגסי: לגבי השאלות בנושא התחבורה – רכב חשמלי עולה בייצור, ללא הבטריה, סכום זהה – קצת יותר זול – מרכב רגיל.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: כמות הרכיבים בתוך הרכב היא בערך חצי מכמות הרכיבים ברכב רגיל.

אופיר פינס-פז: ההוזלה הזאת יכולה להוזיל את מחיר המוצר.

אופיר פינס-פז: כמובן שבהתחלה, עד שאנחנו נגיע למאסות מאוד גבוהות, זה יהיה שונה.

אופיר פינס-פז: כדי להבין – היום מייצרים סדר גודל של 70 מיליון רכבים רגילים בשנה.

אופיר פינס-פז: יקח זמן עד שאנחנו נגיע למאסות יותר גבוהות.

אופיר פינס-פז: כשאומרים מאסות גבוהות, נקודת הרף היא בערך 100,000 רכבים בשנה.

אופיר פינס-פז: ב-100,000 רכבים אנחנו נגיע לכך שרכב רגיל ורכב חשמלי יגיעו פחות או יותר לאותו מחיר, כאשר כמובן הטבות המסים יוזילו אותו בצורה משמעותית עבור הצרכן.

אופיר פינס-פז: שאלת הרשת היא שאלה נכונה.

אופיר פינס-פז: אחד הדברים שביקשנו מהמדינה זה לדאוג לכך שלא יהיה לנו את תופעת הכבלים של חיפה, זאת אומרת שלא כל אחד יוכל להוריד כבל חשמלי מהגג, לשים חיבור למכונית וליצור לנו בעיות של לחץ על ה- grid וכל מיני דברים שהם לא חכמים.

אופיר פינס-פז: חייבת להיות תוכנה שנמצאת בין המכונית לבין התשתית, ובעצם זה חלק גדול ממה שאנחנו מנסים לבנות – את אותו "גוּגל" של בטריות שיודע איכשהו לתזמן.

אופיר פינס-פז: הבטריה היא גם rechargeable וגם exchangeable, כאשר המודל הוא שרוב הזמן תטען אותה בחנייה.

אופיר פינס-פז: רוב הנסיעות שלנו הן מתחת ל-200 קילומטר, רוב הזמן נטען בחנייה.

אופיר פינס-פז: כאשר ניסע נסיעה ארוכה – אני נוסע מתל-אביב לצימר בגליל – בדרך תהיה לי החלפה אחת, כאשר המטרה היא להגיע למצב שבמהלך השנה, בנסיעה רגילה של אזרח ישראלי ממוצע הוא יעצור פחות מ-50 פעמים בשנה להחלפת בטריות, הווי אומר, פחות זמן מאשר אנחנו נמצאים בתחנת דלק, במודל הקיים היום.

אופיר פינס-פז: יש הרבה מאוד מסמכים, אנחנו נשמח להתחלק במסמכים – גם עם ארגוני איכות הסביבה, גם עם ארגוני תחבורה – אין לנו פחד מדיאלוג.

אופיר פינס-פז: להיפך.

אופיר פינס-פז: חלק ממה שאנחנו עושים – אנחנו רוצים להגיע למצב שבו חלק מהבנייה של אותה רשת תהיה במודל של Open Source, יחד עם אותם גופים שרוצים ליצור מודל עבודה כולל, ובמודל הזה לשתף את כל הגורמים שיכולים לעבוד לכיוון של אותו חזון, במקום לריב על האם אנחנו נרוץ עם מודל כזה או מודל אחר, אלא לעבוד ביחד.

אופיר פינס-פז: אין לנו שום כוונה לעשות משהו שיזיק – לא לסביבה, לא למדינה ולא לתחבורה בישראל.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות למשרד ראש הממשלה, שליווה אותנו במהלך השנה האחרונה.

אופיר פינס-פז: גבי גולן: מלווה.

אופיר פינס-פז: שי אגסי: ומלווה אותנו הלאה.

אופיר פינס-פז: אני חייב להגיד לכם שהזהירו אותי מאוד לפני שחזרתי לעבוד עם מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אמרו לי: תעשה לעצמך טובה, אל תעבוד עם מדינת ישראל – ויש לי רק דברים טובים להגיד על מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: עומר סלע: כנציג משרד התשתיות, אני מבקש להגיד משפט שחשוב שייאמר בפורום הזה.

אופיר פינס-פז: הנושא של רכב חשמלי נבחן על-ידי משרד התשתיות ללא תלות בנושא של הפרויקט הזה – והוא נבחן על הרקע של צמצום התלות בנפט, כי היום מעל 50% מצריכת הנפט בארץ ומעל 60%-70% מצריכת הנפט בעולם, הולכת לתחבורה היבשתית, כאשר רוב-רובן של עתודות הנפט נמצאות במדינות שונאות ישראל, ויש משמעות לפתרונות ארוכי-הטווח – לא קצרי הטווח של דלקים מתחדשים.

אופיר פינס-פז: פתרון ארוך-טווח זה חשמל.

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: אם כבר היית חייב להגיד את זה, אני אשאל אותך למה אתם לא עומדים ביעדים שאתם קובעים לעצמכם לגבי אנרגיה סולארית, ולמה אתם ישנים בעמידה, ולמה אתם נרדמים בשמירה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות למר אגסי, אני רוצה להודות לכל החברים שהגיעו.

אופיר פינס-פז: אנחנו כוועדה נעקוב אחר הנושא.

אופיר פינס-פז: שי אגסי: אני רוצה להודות לך ולכל הוועדה.

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: אני מקווה שיהיה פה איזשהו שינוי מהפכני – מכל הסיבות שחבר הכנסת דב חנין דיבר עליהן, מכל הסיבות שכולנו מרגישים – ואני מקווה שזה יצליח.

אופיר פינס-פז: תודה רבה, הישיבה נעולה.