הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 68, 2007-11-21 09:30

סופה לנדבר: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

סופה לנדבר: הוועדה קיבלה מכתב על סגירת הספרייה העירונית ברוסית בירושלים, ולכן אנחנו מקיימים ישיבה.

סופה לנדבר: רבותיי, מי מהפונים רוצה לספר לנו מה מתרחש היום לקראת סגירת הספרייה.

רוקסנה פטלרסקי: הספרייה הרוסית נמצאת בבניין בשכירות, ברחוב האור בשכונת רוממה.

רוקסנה פטלרסקי: הספרייה בת שלוש קומות, מושקעת מאוד.

רוקסנה פטלרסקי: הבניין מושקע, מתוחזק מצוין, אוסף יפה.

רוקסנה פטלרסקי: למעשה, הספרייה עירונית לכל דבר ועניין, ומתנהלת על פי נוהלי עיריית ירושלים וכו'.

רוקסנה פטלרסקי: תמונת מצב נכון להיום.

רוקסנה פטלרסקי: הסכם השכירות הוא לעשר שנים, משנת 2000, כולל 2010.

רוקסנה פטלרסקי: כל שנה אנחנו אפילו לא מחדשים, למעשה, מחלקת הנכסים משלמת כל שנה דמי שכירות, וכך אנחנו מתנהלים.

רוקסנה פטלרסקי: איכשהו התגלה שהבניין יצא למכירה.

רוקסנה פטלרסקי: בדקנו את זה עם משרד עורכי הדין, כי בעל הנכס נמצא בחוץ לארץ.

רוקסנה פטלרסקי: הסתבר שהם באמת חושבים על זה, שהיו להם פניות, וגם בעל הנכס יש לו מחשבות למכור את זה.

רוקסנה פטלרסקי: הוא יודע היטב שהספרייה נמצאת שם, והוא תומך מאוד בספרייה.

רוקסנה פטלרסקי: אני מדברת על בעל הנכס.

רוקסנה פטלרסקי: אבל כנראה ישנם שיקולים אחרים, שבסופו של דבר הוא החליט למכור.

רוקסנה פטלרסקי: כיום אין עדיין קונה פוטנציאלי, נודע לנו לא מזמן, שהבניין למכירה.

רוקסנה פטלרסקי: בשיחה עם משרד עורכי דין, ביקשנו באותו רגע, שבסופו של דבר יגיעו למשהו, יהיה קונה פוטנציאלי, שאנחנו נוכל לדבר איתו, ולשאול מה הכוונות שלו, וכו', ואז נהיה יותר חכמים.

דוד רותם: לעירייה יש חוזה שכירות עד 2010?

רוקסנה פטלרסקי: עד 2010 עם אופציה כמובן, כמו שבכל חוזה.

דוד רותם: האם יש בחוזה הזה סעיף שאומר בעל הבית רשאי לבטל אותו באמצע התקופה?

רוקסנה פטלרסקי: לא לבטל.

רוקסנה פטלרסקי: בהודעה מראש, הוא יכול לבקש מאיתנו לפנות את הבניין.

רוקסנה פטלרסקי: כנ"ל אנחנו יכולים בהודעה מראש.

30700: התשובה היא כן.

30700: זה לא חוזה עד 2010, זה חוזה שניתן להפרה, עם התראה, כמה זמן זה לא רלבנטי, עם יכולת להפסיק אותו בהתראה של ארבעה חודשים.

30700: זו הבעיה.

סופה לנדבר: זאת ספרייה של פורום נתן שרנסקי לשעבר, וחלק מהספרים העבירו לעיר אשדוד, גם אני הייתי במאבק הזה, ואנחנו מצאנו פתרון.

סופה לנדבר: עיריית אשדוד לקחה מקום, ונתנה מקום, וגם מחזיקה את הספרייה הזאת.

רוקסנה פטלרסקי: בכל מקרה, אני רוצה להוסיף כמה מלים, לגבי ספריה ועירייה וכו'.

רוקסנה פטלרסקי: תבינו שזה גוף אחד.

רוקסנה פטלרסקי: לעיריית ירושלים, ולמחלקת ספריות, הספרייה הזאת מאוד חשובה.

רוקסנה פטלרסקי: אני במקרה מלווה את הפרוייקט הזה משנת 2000, כאשר הספרייה התחילה לצמוח.

סופה לנדבר: כמה ספרים יש בספרייה?

רוקסנה פטלרסקי: סביב 50 אלף ספרים, רוב הספרים הם ברוסית, ישנם קצת ספרים באידיש, קצת באנגלית, זה יותר ספרים של תרומות שעוסקים בתולדות עם ישראל, היסטוריה, ויהדות וכו'.

דוד רותם: גם ספריית עיון, וגם השאלה.

רוקסנה פטלרסקי: כן, זה גם ספריית עיון, וגם ספריית השאלה.

30700: אם אני מבין נכון, זאת הספרייה הרוסית הגדולה ביותר בירושלים.

רוקסנה פטלרסקי: אני רוצה לחזור לעניין של עיריית ירושלים.

רוקסנה פטלרסקי: עובדה שעיריית ירושלים מחזיקה את המקום, משלמת שכירות.

סופה לנדבר: כמה עובדים?

רוקסנה פטלרסקי: חמישה עובדים, שזה בהחלט מכובד.

רוקסנה פטלרסקי: אני בתור מנהלת יכולה להגיד לכם, שלא בכל הספריות בגודל הזה יש לנו מספר עובדים כל כך גדול.

רוקסנה פטלרסקי: תחזוקת הבניין, קניית ספרים חדשים, מיחשוב, אתר אינטרנט, הכל כפי שאמרתי, ספרייה עירונית לכל דבר ועניין.

דוד רותם: מי שיפץ את הבניין הזה?

רוקסנה פטלרסקי: אני חייבת לציין, שכל הדברים היפים שאתם תוכלו לראות וגם לשמוע ממני, נעשו יחד בשיתוף מלא עם משרד הקליטה, שתומכת גם בטיפול הספרייה, וגם בשיפוצים.

רוקסנה פטלרסקי: אם אני אגיד לכם שהספרייה עולה לעיריית ירושלים 750 אלף שקל לשנה, וחלק בלתי נפרד משהו כמו 300 אלף, תמיכה של משרד הקליטה.

רוקסנה פטלרסקי: לא אגיד שווה בין שווה, לעירייה יש נטל יותר גדול, "נטל", במובן הכספי.

רוקסנה פטלרסקי: המצב שהגענו עכשיו, זה מצב נתון.

דוד רותם: את הארנונה של אלה שבאים לקרוא שם, גובה עיריית ירושלים.

רוקסנה פטלרסקי: הספרייה פטורה מארנונה, אם אתה שואל את זה.

רוקסנה פטלרסקי: הקוראים הם לא רק ירושלים, ירושלים והסביבה, גוש עציון.

דוד רותם: הרוב ירושלמים.

רוקסנה פטלרסקי: בהחלט.

דוד רותם: פיני, אני רוצה שתסביר לי למה העירייה לא קונה את הבניין הזה?

דוד רותם: אגיד לך, אני מצטער שאני פונה אליך.

דוד רותם: אם הייתי יודע מראש, הייתי מבקש שיגיעו הנה גם ראש העיר, גם המנכ"ל, וגם הרד"רים.

דוד רותם: כי אני חושב שזה לא הגון ששולחים רק אותך, ואני אתקוף אותך.

דוד רותם: אני לא חושב שאתה צריך להיות הנתקף.

דוד רותם: תיכף אני אתקוף גם את יושב ראש האופוזיציה.

פיני גלינקביץ: חשוב לדעת שאם כבר רוצים לתקוף, אז בוא ונעשה את זה בצורה מסודרת.

פיני גלינקביץ: זאת אומרת, הספרייה הרוסית היא חלק מעיריית ירושלים, והיא חלק מאגף תרבות בעיריית ירושלים, לא מרשות הקליטה.

פיני גלינקביץ: זה אומר, שאם אתה רוצה לתקוף, אני מאוד ממליץ על מחזיק תיק אגף התרבות, שזאת ההזדמנות בשבילו לבוא ולהציג את החומר.

דוד רותם: ומי מחזיק תיק אגף התרבות?

פיני גלינקביץ: סגן ראש העיר מר יגאל עמדי, ובטוחני שלא תהיה בעיה שגם דוד אדרי יגיע.

פיני גלינקביץ: אבל רק מבחינת הסדר, הספרייה בפיקוח, באחריות מקצועית של אגף הספריות.

פיני גלינקביץ: הספרייה היא נכס לעיר ירושלים, למדינת ישראל, ובוודאי לעיריית ירושלים.

פיני גלינקביץ: ועל כך אני חושב שכל מי שנמצא כאן, יודע מה קורה.

דוד רותם: פיני, מנהלת הספרייה אמרה, שכבר דיברו עם משרד עורכי הדין, וקיבלו אישור לכך.

דוד רותם: למה אנחנו מחכים, שימכרו את הבניין ותקבלו את המכתב שארבעה חודשים חלפו, ואז יהיה מאוחר מדי?

דוד גודוס: זה כבר יותר משנה שמסתובבים שם מדי ערב בספרייה אנשים שרוצים לקנות.

רוקסנה פטלרסקי: בעקבות המכתב פנינו למשרד עורכי דין, לדעת מה בדיוק קורה.

רוקסנה פטלרסקי: משמועות אי אפשר להסתפק.

דוד רותם: אתם יודעים איזה מחיר מבקשים בשביל הבניין הזה?

דוד רותם: אם דיברתם עם עורכי דין, אולי אתם יודעים.

דוד רותם: אולי מדובר בכסף קטן שעיריית ירושלים כך, אין לה בעיה.

רוקסנה פטלרסקי: גם את זה שאלתי, לא כל כך נידבו את המידע.

רוקסנה פטלרסקי: אמרו משהו סביב 2 מליון דולר.

רוקסנה פטלרסקי: סביב, לא יודעת פחות או יותר.

דוד רותם: כמה משלמים שכר דירה כל שנה?

רוקסנה פטלרסקי: 2,500 דולר שכירות כל חודש.

פיני גלינקביץ: 30 אלף דולר בשנה.

סופה לנדבר: לפי הביקוש היום בשוק, כנראה מתבססת על הרצון למכור.

דוד גודוס: בשם מפלגת ישראל ביתנו, הפניות הגיעו אלינו מהציבור בירושלים ומאנשים אחרים.

דוד גודוס: קודם כל התיפקוד של אגף התרבות בעירייה, זה בכלל נושא שדורש ישיבה מיוחדת לדעתי, אם אני לא טועה, מנהל אגף כבר הרבה זמן באגף התרבות, ומצב התרבות בבירת ישראל הוא עגום.

דוד גודוס: מגיעים אלינו פניות לספרייה בנושאים האלה.

דוד גודוס: יותר משנה, ולדעתי מדי יום, מופיעים בספרייה עירונית כל מיני אנשים זרים שאומרים, אנחנו באנו להסתכל על הבניין, אנחנו רוצים לקנות אותו.

דוד גודוס: זאת אומרת, זה די מטריד את העובדים, ולא נותן להם מנוחה לעבוד נורמלי, כי הם כל הזמן בהטרדה שאו-טו-טו ימכרו.

דוד גודוס: זאת אומרת, לא ברור באמת למה העירייה מחכה.

דוד גודוס: רוקסנה אמרה, רק כדי לדייק, שספרייה עולה כ-700 אלף, משרד הקליטה תומכת, והתמיכה של משרד הקליטה, בעיקר ישראל ביתנו, שמעבירה כסף קואליציוני להחזקת הספרייה, אם אני לא טועה 200 אלף שקלים, השנה נתנו לזה.

דוד גודוס: ואנחנו באמת מודאגים, כבר יותר משנה יש שמועות, אז אפשר כבר לבסס לכאן או לשם, מה קורה עם הספרייה.

דוד גודוס: חוץ מזה, שלחתי גם מכתבים קודמים של עובדי ספרייה, כי מזמן קיים כבר שוני, אני לא רוצה להשתמש במלה אפלייה, אבל שוני בתנאים של עובדי עירייה בשפה הרוסית, לבין עובדי עיריות אחרות, לפחות כך אומרים המכתבים של עובדי העירייה.

דוד גודוס: עובדי העירייה אמרו שהם לא קיבלו עדיין תשובות מהעירייה, והמצב הזה מדאיג.

דוד גודוס: סוף סוף צריך לבסס את הנושא הזה.

דוד גודוס: ספרייה רוסית, כמו שרוקסנה בצדק אומרת, זה חלק מעיריית ירושלים.

דוד גודוס: עיריית ירושלים צריכה לקחת את מלוא האחריות על הנושא הזה, ולפעול במרץ, רק שאני מאוד חושש, שבגלל שאגף התרבות חסר מנהל וכו', אני לא יודע אם אגף התרבות יטפל כמו שצריך, מול מפעל הפיס, או מול משהו אחר, ויעשה את העבודה.

דוד גודוס: לכן התאספנו כאן, וביקשנו מחברת הכנסת לנדבר לקיים ישיבה.

מרק ושפיץ: לפי ההסכם בין העירייה ומשרד הקליטה, משרד הקליטה נתן תקציב מיוחד לשיפוץ הבניין בסך 300 אלף שקלים.

מרק ושפיץ: לא רק לשנתיים שלוש, אלא לכל הזמן.

מרק ושפיץ: מה שאנחנו רואים, שהכסף הולך לאיבוד, בדקנו במשך השנים, הספרייה עומדת במצב מצוין, שיפצו שם, סטודנטים וצעירים יכולים ללמוד מבלי לקנות ספרים, וגם עוזר להם בלימודים באוניברסיטה.

מרק ושפיץ: מה יהיה הלאה, אנחנו לא יודעים.

מרק ושפיץ: יש לי רק טענה אחת, שרק היום ידעו במשרד הקליטה שרוצים למכור.

מרק ושפיץ: למה לא העירייה, לא הספרייה, לא פנו למשרד הקליטה.

סופה לנדבר: כאשר אתם נותנים כספים לשיפוצים, אתם בעצם עשיתם התנייה שהבניין יעמוד.

מרק ושפיץ: דיברנו שזה לא לשנה, שנתיים.

מרק ושפיץ: דיברנו שיהיה לזמן ארוך.

סופה לנדבר: אבל יש איזשהו חוזה, יש התחייבות מטעם העירייה?

סופה לנדבר: הרי משרד הקליטה בדרך כלל מעביר את הכספים לא על קרן הצבי.

מרק ושפיץ: זה היה הסכם מיוחד.

מרק ושפיץ: לפי הסכם קואליציוני, וגם משרד הקליטה נתן תקציב לקנות ספרים לספרייה, חוץ מזה שכל השנים אנחנו נתנו תקציב לעובדים של הספרייה, זה הרבה כסף בשנה.

דוד גודוס: בכלל זה מצב עגום, שספרייה עירונית קיימת במבנה מאוד יפה, אבל הוא שייך לאדם פרטי, שלא כל כך ברור מה קורה, בכל רגע יכול לקום, וזהו.

30700: אנחנו רוצים להבין כמה חמורה הבעיה.

30700: בעיריית ירושלים תרבות בכלל, בסדר עדיפות מאוד נמוך.

30700: תקציב התרבות בכלל, והמשאבים שהולכים לתרבות, אנחנו יודעים את זה בוועדת התרבות והחינוך של הכנסת, בהמשך לדבריו של דוד, פשוט בושה וחרפה.

30700: יותר מזה, אם אנחנו מסתכלים על תקציב הקליטה, וזה לא פעם ראשונה שאנחנו כאן בשביל לשדרג את חשיבות המגזר הרוסי, הצרכים של המגזר הרוסי בירושלים, דוברי רוסית בירושלים, זו בעיה שנייה.

30700: הספרייה, זה השילוב של שניהם.

30700: זה גם בעיית תרבות, וגם בעיה של המגזר הרוסי.

מרק ושפיץ: משרד הקליטה נותנת למרכז התרבות בנפרד.

30700: אני יודע.

30700: עיריית ירושלים מעמיסה כמה שיותר על משרד הקליטה, מעמיסה כמה שיותר על משרד התרבות, וחלקה בכל התהליך הזה, שולי, אם בכלל קיים.

30700: אם מסתכלים על תקציב תרבות של ארבע מליון שקלים למוסדות תרבות, ולשמונים בתל אביב, ומסתכלים על תקציבי הקליטה, פשוט בושה וחרפה.

30700: לא סתם אנשים לא מגיעים לכאן.

30700: כי הם יודעים, ראש העירייה יודע, שאם הוא יגיע לכאן, מחזיק תיק יודע שאם הוא יגיע לכאן, ונציב נתוני השוואה מה מצבה של ירושלים יחסית לאשדוד, מה מצבה של ירושלים יחסית לתל אביב, מה מצבה של ירושלים בתחום התרבות, ובתחום השירותים למגזר הרוסי, לדוברי רוסית בירושלים, זאת בושה וחרפה.

30700: לא סתם הם לא מגיעים לכאן.

דוד רותם: הם יגיעו גם יגיעו, אני יכול להבטיח לך.

דוד רותם: אני הולך ליזום דיון מיוחד בעניין הזה, ואני אזמין אותם.

דוד רותם: ניר ברקת ברשותך, אני אסביר לך.

דוד רותם: זה לא רק הוועדה הזאת.

דוד רותם: היו בעיות בתחום התרבות, בכל ועדות הכנסת, לא באו אף פעם.

סופה לנדבר: בכל הועדות של הכנסת, ראש העיר בוחר לא להגיע.

30700: כולל בנושא של ועדת הכספים, היו בעיות של אינטל ועזיבת מפעלים.

30700: היה דיון בוועדת הכספים של הכנסת, גם אז לא היה אף נציג עירייה.

30700: העירייה לא מסתכלת במראה, לא מוכנה להודות בכך שהדברים שאנחנו מדברים עליהם כאן, בסדר עדיפות מאוד נמוך.

30700: הסיבה שאנשים כאן, עוד אין בעיה, אבל ברור שתהיה בעיה.

30700: הפחד והחשש שהבעיה עומדת בפתח, והעירייה לא מגיבה, זה מה שמביא את החברים הנחמדים, ואותי, ואת כל האנשים שפנו, אליכם לכנסת, להרים קול צעקה שאומרת, אם אנחנו לא נטפל בבעיה עכשיו, זה יהיה אסון.

30700: אני בא מפגישה עם איפגני יבטושנקו, נפגשתי איתו עכשיו בקינג דייויד.

30700: דיברנו על החשיבות של תרבות בכלל, ותרבות למגזר הרוסי בפרט.

30700: על החשיבות של כמה משאבים אנחנו צריכים להשקיע, בשביל להפוך את ירושלים מקום שבו כל עולה רוצה לבוא.

30700: ונכון להיום, ישר אחרי הפגישה הזאת, אני בא לכנסת, לשאלה איך אנחנו משמרים את הקיים, לא איך מפתחים והופכים את ירושלים למקור שבו כל עולה מרוסיה יהיה גאה בו.

30700: במקום לדון איך מפתחים את העיר, אנחנו דנים באיך אנחנו סוגרים או מעבירים ספריות, או לא מבטיחים דבר אלמנטרי.

30700: שהספרייה שהיא מקור גאווה לאוכלוסייה הרוסית בירושלים, ובמדינה בכלל, מה שאנחנו מבקשים שיובטח מקומה, מה הביג-דיל?

דוד רותם: אדוני, יושב ראש האופוזיציה, האם אתם העליתם את זה לנושא לדיון במועצת העיר, במסגרת של שאילתא?

דוד רותם: או כהצעה לסדר היום?

30700: אני אענה לך.

30700: טוב שאתה שואל, אני מודה לך על השאלה.

30700: היו לנו סידרה של ישיבות מיוחדות, ושאילתות ובקשות, שעד היום, אתה יודע מה קיבלנו, כלום, נאדה, אפס.

30700: היתה ישיבה בזמנו על בית הקהילות, עשינו מזה מאבק מאוד גדול.

30700: בתכלס', אני אומר לך, שאם לא היינו עושים את הישיבות במועצה, ובכנסת, גם את המעט שקיים היום, ואנחנו לא גאים במה שקורה היום בבית הקהילות.

30700: אני חוזר ואומר, ברור, שאנחנו נעשה ישיבה, ונעשה הצעה לסדר.

30700: אבל אם אתה רוצה לדעת ממני, בכנסת הוא מזלזל, אתה חושב שהוא לא מזלזל באופוזיציה בירושלים?

דוד רותם: אני אבדוק אם הוא מזלזל בכנסת.

סופה לנדבר: הוא כן מזלזל בכנסת.

סופה לנדבר: הזמנו אותו פעמיים לישיבות הקודמות, פנינו ליושבת ראש הכנסת, ובעצם, ניצלנו את כל הדרכים כדי שהוא יכבד את הכנסת.

סופה לנדבר: לצערי, אני יכולה לומר, היום ידעתי שהוא לא יגיע.

סופה לנדבר: וכמו שהוא יודע לצפצף על הכנסת, כך הכנסת כנראה יכולה להחזיר לו באותה צורה.

סופה לנדבר: אבל זה בבחירות אזרחיות, ומי שגר בירושלים ויגש לקלפי, כנראה יחשוב טוב מאוד מה לעשות עם ראש העיר, שמזלזל בחלק של האוכלוסייה של העיר ירושלים.

דוד רותם: אני חושב שזה דבר חמור מאוד, גם עצם העובדה שראש העיר והאנשים האחראים על הנושא לא נמצאים פה.

דוד רותם: הם שולחים את פיני, שאני מלא הערכה על העבודה שלו--

30700: הוא לא מקבל החלטות.

דוד רותם: --הוא לא מקבל החלטות, ולא הוא יכול לפתור את הבעיה.

דוד רותם: אני גם לא חושב שמשרד הקליטה יכול לבד לפתור את הבעיה.

דוד רותם: לכן, אני רואה בחומרה את העובדה שנציגים של עיריית ירושלים לא התייצבו.

דוד רותם: הייתי מציע גברתי, לדחות את המשך הדיון הזה בשבוע.

דוד רותם: להוציא הודעה, מכתב, לראש העיר, שהוא נדרש להופיע, יחד עם המנכ"ל שלו, יחד עם האחראי על תרבות, יחד עם איש הגזברות, משום שהוועדה הזאת יש לה מושבים במקומות אחרים בבית הזה.

דוד רותם: אני בהחלט לא מוכן לקבל זלזול של נבחר ציבור בבית הזה.

דוד רותם: לכן אני חושב, שאנחנו חייבים, ואם לא, אנחנו נפעיל נגד עיריית ירושלים, והעומד בראשה, סנקציות, ויש לנו כוח להפעיל סנקציות.

30700: ברשותך, הייתי ממליץ שתתייעצו גם - הבעיה היא בדיוק אותה בעיה בוועדת כספים, ובוועדת חינוך ותרבות של הכנסת.

דוד רותם: אני לא בוועדת כספים, ולא בוועדת תרבות.

דוד רותם: אני פה.

קונצביה מרינה: אני מדברת בשם המועצה הציבורית של ספרייה ירושלמית.

קונצביה מרינה: כולם מכירים את הספרייה, מלווים אותה מההתחלה, 15 שנים היא קיימת, וכל הזמן יש סכנה לקיום הספרייה.

קונצביה מרינה: עכשיו יש 3,000 הורים בספריה, הם מספקים ספרים לכל המדינה.

קונצביה מרינה: באים מכל המדינה לספרייה, לא רק לקחת ספרים לקרוא, באים גם לערבים תרבותיים, וכל מיני דברים כאלה.

קונצביה מרינה: עם כל הכבוד שעושה העירייה, אני יודעת שהם עושים מאמץ גדול, מנסים לעזור, ובהחלט רוצים לשמור על הספרייה ולעזור להם.

קונצביה מרינה: גם משרד הקליטה שיפצה את הבניין מאוד יפה, ואנחנו ראינו את זה.

קונצביה מרינה: זה ממש חבל לי.

קונצביה מרינה: אני מדברת בשם כולם, חוץ ממה שאפשר לעשות, ומה שדיברו עכשיו בוועדה, הגיע הזמן לתמוך מצד המדינה, כי הספרייה עוברת מעמד רק של ספרייה עירונית.

קונצביה מרינה: היא בעצם נמצאת במעמד של ספרייה לאומית.

דוד רותם: נדמה לי שיש רק ספרייה לאומית אחת במדינת ישראל לפי חוק.

יניב רונן: גם לא ספריה לאומית, היא מעמד מיוחד.

דוד רותם: לא, כבר עבר החוק.

דוד רותם: יש לי בעיה, כי אני לא בטוח שאנחנו יכולים להכריז על זה כספרייה לאומית, ולהטיל את האחריות על מדינת ישראל.

מרינה קונציבה: אולי לא צריך להכריז, אבל לפחות להעלות את רמת העזרה.

30700: צריכים פתרונות.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים פתרון.

סופה לנדבר: אני לא חושבת שאנחנו צריכים לחפש, על מי אנחנו נצטרך לתלות את הספרייה הזאת.

סופה לנדבר: היא נמצאת בעיר הבירה של מדינת ישראל, ואני חושבת שהסטטוס שיש לספרייה הזאת, הוא סטטוס מכובד.

סופה לנדבר: העובדה שהמדינה ומשרד הקליטה תומכים בספרייה הזאת, אנחנו לא ניתן יד.

לב מלמיד: אני חושב שזה הנכס של המדינה, המדינה חייבת להשתתף איכשהו.

לב מלמיד: אם הספרייה לא במעמד לאומי, אז צריך לחשוב על מעמד אחר.

לב מלמיד: זה לא באשדוד, זה בבירה של מדינת ישראל.

לב מלמיד: כל נכס כזה חשוב למדינה, צריך להיות במעמד מדיני.

30700: אני רוצה להוסיף עוד רעיון שהעליתי בוועדת התרבות של הכנסת.

30700: זה רעיון שאומר את הדבר הבא.

30700: אם הכנסת חושבת שזה אכן המצב, ותחום התרבות שהעירייה לא נותנת את חלקה, אפשר ללכת למענק שהעירייה מקבלת, ל-170 מליון בשנה, ולבוא ולומר, בסדר.

דוד רותם: כבר העלית את הרעיון הזה בנושא אחר.

30700: בנושא תרבות.

30700: אמרתי, חברים, ועדת הכספים וועדת התרבות, ואני אומר באותו נשימה גם הוועדה המכובדת הזאת, צריכים לשבת ביחד ולומר, מה הכנסת חושבת שהעירייה צריכה לעשות, ולקזז לה את זה מהמענק שהיא מקבלת לא צבוע.

30700: זה כל הסיפור.

סופה לנדבר: זה לא כל כך פשוט.

סבטלנה שנברון: אני לא יודעת איך זה ייגמר.

סבטלנה שנברון: אבל אני יודעת דבר אחד, רבותיי, בבקשה, לא נחזור לטעויות העבר.

סבטלנה שנברון: אני זוכרת איך לפני העלייה הגדולה, חצי שנה לפני העלייה, כל האנשים המכובדים אמרו לא תהיה עלייה מרוסיה.

סבטלנה שנברון: ועכשיו קורה אותו דבר, אומרים העלייה מרוסיה נגמרה, היא לא נגמרה.

סבטלנה שנברון: כל מי שיכול לראות, רואה שהמצב ברוסיה לא טוב, למרות כל העושר שיש.

סבטלנה שנברון: תהיה עלייה, בואו נשמור על מה שבנינו בשנים האלה.

סופה לנדבר: אין ספק שאנחנו רוצים לשמור.

דוד רותם: רוצים להגדיל את זה, לא לשמור על זה.

סבטלנה שנברון: כמה המדינה שילמה על טעות קודמת.

סבטלנה שנברון: כמה כסף הלך בגלל הסתכלות לא נכונה.

סבטלנה שנברון: בוא נחשוב על העתיד.

סופה לנדבר: את מאוד צודקת.

סופה לנדבר: אני צריכה להזכיר כאן, שלפני מספר שנים, בהתחלת העלייה, גם בזבזו מיליארד שקלים לקראוונים, ולצריפים, שאחר כך לא ידעו איך לשרוף אותם, ואיך לחסל אותם, וזה היה כתם על כל ההיסטוריה של קליטת העלייה במדינת ישראל.

סופה לנדבר: יחד עם זאת, לא מזמן חזרתי מרוסיה הלבנה, אני רוצה לומר, שאנחנו יכולים להגיד על נשיא המדינה שהוא דיקטטור, שהוא אנטישמי.

סופה לנדבר: אבל לפחות דבר אחד טוב שראיתי, ספרייה שכל העולם יכול לבוא ולראות, איך מדינה כל כך קטנה ולא כל עשירה, בנתה ספרייה של מיליונים, ספריה ראשונה בעולם, ואני חושבת זה מרכז התרבות של המדינה, ומדינות חבר העמים בכלל.

סופה לנדבר: זה נמצא בעיר מינסק, כל המדינה השתתפה בבנייה מבחינה כספית, מבחינת כל הדברים שקשורים לספרות.

סופה לנדבר: אני רוצה לומר שזה מוזיאון, מרכז התרבות, מקום הגאווה של כל המדינה כולה.

סופה לנדבר: עברתי שם יחד עם משלחת הכנסת, בילינו שם כמה שעות, היינו יכולים להישאר שם, הייתי מעדיפה שיסגרו אותי שם לכמה שבועות לפחות.

סופה לנדבר: זה פשוט משהו מדהים, אי אפשר לתאר במלים.

סופה לנדבר: אני חושבת שראש העיר ירושלים, צריך לפחות לא להסתובב בעולם.

סופה לנדבר: הוא צריך לנסוע לשם ולראות את הדוגמה שיש שם.

סופה לנדבר: פיני, אתה יודע שיש לי הערכה כלפיך, וכמו שאמר דוד רותם, לא נעים לי עכשיו להפיל עליך תיק, בגלל שבעצם יש ראש העיר, ויש ממונה, ויש אנשים בעירייה חוץ ממך שאחראים לנושא.

סופה לנדבר: נקיים ישיבה נוספת, עם חבר הכנסת דוד רותם, סגן יושבת ראש הכנסת.

סופה לנדבר: יפעיל את כל האמצעים שיש לו, וכן נדאג להביא אותם לכאן.

סופה לנדבר: ואני מבקשת מעיריית ירושלים לישיבה הבאה, לגבש החלטה.

סופה לנדבר: דיברתי מספר דקות לפני תחילת הישיבה עם מפעל הפיס, ומנכ"ל מפעל הפיס אמר, שעיריית ירושלים, אם היא רוצה לדאוג לספרייה, ואני רוצה להיות בטוחה שאתם כן רוצים - - אני רוצה שהוא יגיע לכאן עם מכתב שהוא יפעיל אותו עכשיו.

סופה לנדבר: מפני שבעצם הם צריכים לא לבזבז את הזמן, לקראת התחלת השנה, נשאר לנו כמעט חודש וכמה ימים.

סופה לנדבר: אני רוצה שבתקציב מפעל הפיס, באישורים של מפעל הפיס, יהיה אישור לעירייה של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני לא רוצה להוסיף לו סטטוס, אבל אתם יכולים לדאוג לכך, ולמפעל הפיס.

סופה לנדבר: הם יודעים את הדרכים, לא אני ולא אף אחד לא צריכים להגיד לעירייה מה היא צריכה לעשות.

סופה לנדבר: היא עובדת עם מפעל הפיס, עיריות אחרות עובדות עם מפעל הפיס.

סופה לנדבר: תפנו למפעל הפיס מייד, ותגיעו לכאן כבר עם אישור ממפעל הפיס.

סופה לנדבר: אנחנו קיבלנו את האישור הזה בעל פה, אתם יודעים בדיוק את הדרך איך לפנות ומה לקבל.

סופה לנדבר: אני רוצה שבישיבה הבאה, אתם גם תדאגו לשכירות עד שמפעל הפיס יבנה, והספרייה הזאת תישאר במקום.

סופה לנדבר: יש לכם חוזה עם בעל הבית, ותפעילו את האמצעים.

סופה לנדבר: לא יכול להיות שאנחנו כאן בישיבה הבאה נדבר על בזבוזים של כספים של מדינת ישראל לשיפוצים, אני רוצה להיות זהירה, אבל יש מזה ריח מאוד לא נעים, בגלל שבזבזו שם כספים כדי לשנות את פני הבניין הזה.

סופה לנדבר: והיום כאשר הוא נראה בסדר, וכאשר השקיעו שם כל כך הרבה כספים, מישהו רוצה למכור אותו, יש מזה משהו מאוד לא נעים.

סופה לנדבר: תפתרו את הבעיה שקיימת, ותפסיקו את השמועות שקיימות, אנחנו רוצים פתרון בישיבה.

סופה לנדבר: נודיע באיזה תאריך נתאם את הישיבה.

סופה לנדבר: נוציא את המכתב, הזמנה לראש העיר, וכל מי שקשור לעניין.

סופה לנדבר: נודיע על תאריך של הישיבה הבאה.

סופה לנדבר: בערך עשרה ימים.

סופה לנדבר: תודה רבה.

דוד רותם: נתאם עם ראש העיר מתי יוכל להגיע.