ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 241, 2007-11-04 10:30

אופיר פינס-פז: טוב שהוספת את המילה בהסכמה.

מוחמד חייר: בהחלט.

מוחמד חייר: רק בהסכמה.

מוחמד חייר: גם חשודים שיש להם אנטנות, אנחנו הולכים אליהם עם הוועדה ומבקשים ומחפשים ועושים זאת בהסכמה.

מוחמד חייר: עד היום כולם הסכימו שאנחנו נחפש בבית ונבדוק כל פינה בכל מקום, כולל הגג, כדי לראות אם יש אנטנה.

מוחמד חייר: מי שאנחנו לא מוצאים, אומרים לו שהוא חף מפשע אם לדעתנו זה נקרא פשע.

מוחמד חייר: כל זה היה עד שאותרה אנטנה מולנו בלול במדרון של פקיעין החדשה.

מוחמד חייר: בפקיעין יש את פקיעין הישנה ואת פקיעין החדשה ואנחנו מהווים תאומים בכל דבר, בביקורי משפחות, בביקורי חברים, בחגים ולא בחגים, כולם מבקרים את כולם וחברים טובים.

מוחמד חייר: שכן בפקיעין החדשה הציב אנטנה בלול שלו, לא בביתו, כי כנראה רצה לשמור על עצמו מקרינה אבל התרנגולות פחות חשובות.

אופיר פינס-פז: פקיעין החדשה היא ישוב חדש?

מוחמד חייר: זה ישוב בן 60 שנים.

אופיר פינס-פז: הוא חלק מפקיעין או שהוא מושב?

מוחמד חייר: הוא מושב.

קריאה: הוא שייך למועצה האזורית מעלה יוסף.

מוחמד חייר: למרות שהרבה תושבים מבקשים להצטרף אלינו.

אופיר פינס-פז: חוץ מזה יש גם יהודים בפקיעין הישנה.

מוחמד חייר: בוודאי.

מוחמד חייר: אומרים שמשפחת זנאתי נמצאת כאן מאז חורבן בית שני.

מוחמד חייר: ועדת האנטנות הייתה במשטרה לישיבה והזמינו גם את הבחור מפקיעין החדשה.

מוחמד חייר: הוזעקתי לשם והגעתי.

מוחמד חייר: יצאנו עם המשטרה למקום ובינתיים הנערים עלו על האנטנה ושברו אותה.

מוחמד חייר: המשטרה הגיע עם כ-50 שוטרים ועצרו שבעה נערים.

מוחמד חייר: את מי שתפסו, תפסו ועצרו.

מוחמד חייר: למחרת שחררנו אותם אבל בינתיים העצורים בבית המעצר והוא משקם את האנטנה וזה קורה מול עינינו ואנחנו רואים אותו.

מוחמד חייר: 24 שעות לא הייתה קליטה כי האנטנה נשברה ואחר כך חזרה הקליטה.

מוחמד חייר: אני רוצה לציין שאנחנו נגד אלימות מכל סוג.

מוחמד חייר: ביום שני עלו כמה חמומי מוח ושברו את האנטנה והציתו אותה.

מוחמד חייר: אז המשטרה נכנסה עם 200 שוטרים כשהם חמושים מכף רגל ועד ראש והתנהגו אלינו כאילו אנחנו תושבי עזה.

מוחמד חייר: התחילו להפגיז את הכפר בגז מדמיע, ברימוני הלם וגם השתמשו באש חיה.

מוחמד חייר: כתוצאה משימוש באש החיה יש לנו ארבעה פצועים מתוכם אחד קשה מאוד שנמצא בבית החולים נהריה.

מוחמד חייר: הדיווח מבית החולים הוא שהפצועים נפצעו מאש חיה.

מוחמד חייר: כמובן שתושבי פקיעין לא השתמשו בכלום.

מוחמד חייר: קיצרתי בדברים עד כמה שיכולתי אבל חילקנו לנוכחים שני דפים עם העובדות כפי שהן.

מוחמד חייר: כפי שנאמר בדפים האלה, הכנסת 200 שוטרים חמושים בכל האמצעים לכפר בשעה 4 בבוקר במטרה לבצע מעצרים פשוטים של כמה ילדים לא הייתה מוצדקת.

מוחמד חייר: אני אומר את הדברים לא בגלל שאני ראש הרשות פקיעין.

מוחמד חייר: הדבר הזה לא היה מוצדק להכניס 200 שוטרים חמושים.

מוחמד חייר: הם אומרים שהוכנסו 200 שוטרים אבל אני חושב שהיו כאן 400 שוטרים.

מוחמד חייר: הכניסו מספר רב של שוטרים כדי לעצור 12 חשודים.

מוחמד חייר: אפשר לעצור את החשודים גם ביום.

מוחמד חייר: פגיעה ברכוש לא מצדיקה מעצרים, ואת זה שמעתי משופט, אלא מצדיקה חקירה.

מוחמד חייר: איך אפשר להיכנס לפקיעין בשעה 4 בבוקר עם כוח שהיה צריך להיות אולי בעזה או בג'בליה?

מוחמד חייר: התנהגות השוטרים ומספרם מצדיקה כניסה לעזה ולא לפקיעין.

מוחמד חייר: היה מחדל בכניסת כוח משטרה וכאמור, שום תירוץ לא מצדיק זאת וכך גם לא שעת הכניסה, כאשר בשעה 4 בבוקר נכנסו לבתים.

מוחמד חייר: חזרנו למלחמת לבנון השנייה.

מוחמד חייר: ילדים מבוהלים, נשים בוכות, זקנים פוחדים, וכל זה על מה?

מוחמד חייר: בשביל לעצור 12 ילדים מבהילים את כל פקיעין?

מוחמד חייר: אנחנו צריכים לחזור ולשקם את הכפר.

מוחמד חייר: עוד לא הספקנו לשקם אותו ממלחמת לבנון השנייה, ועכשיו אנחנו נתקלים בתופעה כזאת.

מוחמד חייר: התקיימו כמה ישיבות של ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות שהגיעו לפקיעין באותו יום ואחר כך התקיימה בבית העדה ישיבה של ראשי הרשויות הדרוזיות עם סגן השר מגלי והבה וחבר הכנסת סעיד נפאע ועוד כמה אנשים והיה גילוי דעת שיצא משם.

מוחמד חייר: אנחנו יכולים לתת לכם את כל החומר.

אופיר פינס-פז: תודה רבה אדוני ראש המועצה.

אופיר פינס-פז: כבוד השייח' מואפק טאריף, ראש העדה הדרוזית בישראל, נכבדי העדה, ראשי רשויות.

אופיר פינס-פז: פקיעין היא אחד הסמלים של הישראליות.

אופיר פינס-פז: כפי שאמר שייח' מואפק, ארבע עדות חיות כאן בהרמוניה מאות שנים וזה לא דבר של מה בכך.

אופיר פינס-פז: זה לא קורה בכל ישוב בארץ.

מוחמד חייר: זה אולי לא קורה בכל העולם.

אופיר פינס-פז: אני לא קורא לזה דו-קיום אלא אני קורא לזה קיום משותף.

אופיר פינס-פז: קיום משותף כאן במדינת ישראל של כל העדות והדתות, חיים משותפים, זה דבר שאנחנו לא מסכימים לוותר עליו כל כך בקלות.

אופיר פינס-פז: הייתה כאן סכנה לא קטנה לשמירת הפסיפס היפה הזה שהיה קשה מאוד להשגה ושהוא באמת נבנה במשך הרבה מאוד שנים.

אופיר פינס-פז: יחד עם זאת אני מוכרח לומר שלפי מיטב בדיקתי, האירועים שהתרחשו בפקיעין היה ניתן למנוע אותם.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה עוד לפני הפגישה שלנו עם מפכ"ל המשטרה ועם מפקד הפיקוד שאנחנו נקיים אותה במעונה על פי בקשת המשטרה כי גם הם לא רצו לייצר כאן אווירה וכדי לנקוט בזהירות מונעת הם ביקשו שניפגש בנפרד.

אופיר פינס-פז: יחד עם זאת, אני אומר לך מה שאמר לי מפכ"ל המשטרה, שאם תרצו לבוא למעונה קבוצה של נכבדים יחד עם חברי של הכנסת, הם ישמחו לכך.

אופיר פינס-פז: היו הרבה מאוד דברים שגורמים לי לשאול כל מיני שאלות כמו ראשית איפה ההידברות.

אופיר פינס-פז: אנחנו הרי יודעים שההידברות מונעת הרבה מאוד אי-הבנות ויציאה של דברים משליטה.

אופיר פינס-פז: שנית, בין לא לעשות כלום לבין לנקוט באמצעים שכוללים שימוש בנשק חם, יש עוד מגוון עצום של כלים שעומדים לכוחות אכיפת החוק בישראל.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לפרט כי אני לא איש משטרה, אבל אנחנו יודעים שיש הרבה מאוד אמצעים שאפשר לנקוט בהם לפני שנוקטים באמצעים הכי חמורים שיש, ואני מדבר על זרנוקי מים וכולי.

אופיר פינס-פז: לא חסרים כלים בידי המשטרה.

מוחמד חייר: הידברות עם המועצה.

אופיר פינס-פז: אמרתי.

אופיר פינס-פז: קודם כל הידברות.

אופיר פינס-פז: לגבי חקירה.

אופיר פינס-פז: אין ספק ששום גוף לא יכול לחקור את עצמו בצורה כזאת שהציבור יקבל את הדברים האלה כפשוטם.

אופיר פינס-פז: אני תמיד התנגדתי ואני מתנגד שגוף יחקור את עצמו, בין אם מדובר בצבא, בין אם מדובר במשטרה, בין אם מדובר בכל גוף אחר שצריך לבדוק את עצמו.

אופיר פינס-פז: לכן מוסכם עליי לחלוטין שהבדיקה לא יכולה להיות פנימית אלא היא חייבת להיות חיצונית, אבל בין זה לבין ועדת חקירה ממלכתית, יש עוד שלבים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שטוב יעשה השר לביטחון פנים – כי הדברים נמצאים בידיו – שהחוק מאפשר לו הקמת ועדת חקירה ממשלתית בנוסח שהייתה בזמנו ועדת השופט זיילר על אירועי המשטרה.

קריאה: ועדת וינוגרד.

אופיר פינס-פז: ועדת וינוגרד היא דוגמה רעה לוועדת בדיקה ממשלתית כי וינוגרד הייתה צריכה להיות ועדת חקירה ממלכתית.

אופיר פינס-פז: ועדת זיילר היא דוגמה טובה לוועדת חקירה בנושא משטרתי שעשתה עבודה.

אופיר פינס-פז: אני קורא לשר דיכטר לבוא לממשלה בשבוע הבא בהצעה כי זאת ועדה שהממשלה מקימה ובראשה עומד שופט.

אופיר פינס-פז: אני חושב שוועדת חקירה ממשלתית בראשות שופט שיכול ליזום השר לביטחון פנים בענייני משרדו, כך קובע החוק, זאת המתכונת הנכונה לחקירת האירועים בפקיעין מתוך כוונה שאירוע מהסוג הזה לא יישנה, כדי שהלקחים יילמדו ויראו איפה הייתה צריכה להיות הידברות, למה היא לא נעשתה, ואולי היא כן נעשתה ואנחנו לא יודעים, ועוד דברים רבים אחרים כהנה וכהנה.

קריאה: לא חזרו.

קריאה: לא הלכו.

אופיר פינס-פז: אני קורא לחידוש החיים המשותפים כאן בפקיעין בצורה שקטה, בהרמוניה, בחברות, מתוך כבוד הדדי.

מוחמד חייר: אני מבקש את אילן לומר כמה מלים.

מוחמד חייר: תספר בקצרה האם ברחת מפקיעין ומה עושים לך כאן.

אילן שכטר: המשפחה שלי גרה כאן יחד עם הדרוזים מאות שנים.

אילן שכטר: במשך כל האירועים הקשים שעברו על פקיעין בימים האחרונים, אני הייתי כאן והשכנים מדי פעם היו נכנסים מדי פעם לשאול אותי אם הכל בסדר ולהרגיע אותי.

אילן שכטר: אנחנו רוצים להמשיך את החיים המשותפים בכבוד, לשים את הדברים הרעים בצד ולהסתכל קדימה כי החיים יותר חזקים מהכל.

אילן שכטר: אני חושב שביחד נוכל להתגבר.

מוחמד חייר: הוא לא משוחד.

מוחמד חייר: אף אחד לא ביקש ממנו לומר את הדברים האלה.

מגלי והבה: השייח' מואפק טאריף, יושב-ראש הוועדה, חבריי חברי הכנסת, ראש המועצה המארח.

מגלי והבה: אני רוצה להתחבר לסיפא של הדברים של חבר הכנסת אופיר פינס.

מגלי והבה: אין ספק שאנחנו רוצים לחזור לחיים נורמליים בפקיעין ולעשות זאת מהר ככל האפשר.

מגלי והבה: כשכן של פקיעין תמיד קינאתי בפקיעין במובן החיובי כי בימי שישי ושבת אין אפשרות לעבור כאן בגלל כל כך הרבה אנשים שמגיעים לבלות במקום ולחיות בו.

מגלי והבה: נקודה שנייה שהיא לא פחות חשובה.

מגלי והבה: נמצא כאן נציג משרד הפנים ויושב-ראש .

מגלי והבה: יש כאן סימפטום של מצב הרשויות המקומיות, במיוחד כאן בפקיעין.

מגלי והבה: צרף לזה את שביתת המורים.

מגלי והבה: אני לא יודע אם ראש המועצה שילם את המשכורות לעובדים אבל אני יודע על הרבה רשויות בהן העובדים לא מקבלים משכורות, לא מטפלים באשפה בתוך הכפר, לא מטפלים בתעסוקה בתוך הכפר.

מגלי והבה: הסימפטום של הרשויות המקומיות יביא אותנו למצב עוד יותר גרוע כיוון שחלקן הגדול של הרשויות עשו את המוטל עליהן אבל אנחנו – ואני חלק מהממשלה – מחכים לתוכנית ההבראה, האם היא טופלה או לא טופלה, האם יועבר תקציב או לא יועבר וכולי.

מגלי והבה: יש ראשי רשויות ששינו שלוש-ארבע פעמים תוכניות ועשו את כל המוטל עליהן אבל עדיין הכסף לא מגיע אליהן ממשרד הפנים וממשרד האוצר.

מגלי והבה: אני מודה לראש מועצת פקיעין ולכל תושבי פקיעין על כך שהם עצמם מגנים כל תופעה של אלימות ואם ישנם מפירי חוק ומפירי סדר, גם אנחנו אחראים כעדה לטפל בהם על מנת שלא יישנו מקרים כאלה.

מוחמד חייר: ידענו לשמור על השוטרת שבסוף היא אמרה בראיון הראשון שהכל בסדר אלא שאחר כך היא אמרה שבעטו בה.

מוחמד חייר: אנחנו מכבדים נשים ואנחנו מבקשים מחברת הכנסת נאדיה חילו לומר כמה דברים.

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש המועצה, כל חברי הכנסת והנוכחים.

נאדיה חילו: אני חושבת שזה לא מובן מאליו שאנחנו מדברים על חיים משותפים.

נאדיה חילו: זה אוצר שלא מובן מאליו שצריך להמשיך ולשמור עליו מה עוד שלא בכל מקום הוא מתקיים.

נאדיה חילו: זה דבר ייחודי מאוד לאזור הזה וצריך לעשות הכל כדי שהחיים המשותפים ימשיכו כך.

נאדיה חילו: אני מסכימה שלא מדובר בדו-קיום אלא בחיים משותפים עם השונות הקיימת כאשר צד אחד מכבד את הצד השני.

נאדיה חילו: לגבי המצב שהיה - וצריך לטפל באירוע הזה – ללא ספק אני מסכימה ומחזקת את ראש המועצה שאכן אירוע מקומי אפשר לפתור בדרכים שונות והמשטרה יודעת שיש דרכים וניואנסים דקים בקהילות מסוימות שראשי קהילה חייבים להיות מעורבים בתהליך כדי להחיל את אותו תהליך.

נאדיה חילו: בכל מקום יש את העניינים הרגישים והייחודיים לו.

נאדיה חילו: מפקד תחנה שלא ער באזור שלו לניואנסים דקים ולכבוד האוכלוסייה, לדעתי הוא לא ראוי למלא את תפקידו.

נאדיה חילו: אם הוא טעה בהפעלת שיקול דעת, זה היה חלק מאחריותו וכאן צריך להפיק את הלקחים באופן אישי.

נאדיה חילו: אני רוצה לחזק את ידי הצוות הזה שהוקם ומנסה לפעול מתוך אחריות כללית ודאגה כללית במטרה להחזיר את החיים המשותפים לקדמותם.

נאדיה חילו: החיים המשותפים יחזרו אבל החיים המשותפים, בלי שני האלמנטים האלה שיתרמו באופן ישיר, לא יכולים לחזור למסלולם.

יוסי ביילין: אדוני ראש המועצה, חברים וחברות.

יוסי ביילין: הנושא של שימוש באש חיה מול מפגינים או מול הציבור הזה הוא אולי הנושא המרכזי של הסיפור.

יוסי ביילין: כאשר אנחנו שומעים שהדבר הזה קורה בישוב לא יהודי, זה מעלה תמיהות ודאגות.

יוסי ביילין: הסיפור שהיה סביב השוטרת שמצאה את מקומה מחוץ לשוטרים האחרים הוא סיפור גם כן מאוד משונה שאני מוכרח שבאופן אישי הייתי רוצה להבין באמת מה בדיוק קרה שם כי סביב הסיפור הזה יש רשומון.

יוסי ביילין: אני מכיר היטב את הישוב הזה.

יוסי ביילין: יש כאן כמה אנשים, גם סביב השולחן הזה, עבורי הם ממש משפחה.

יוסי ביילין: כאשר שמעתי בתקשורת שזה קרה בפקיעין, אני מוכרח לומר שבאמת לא האמנתי.

יוסי ביילין: זה לא שלא האמנתי אלא באמת לא האמנתי ואמרתי שלא יכול להיות שבפקיעין, המקום הכי שקט שאני מכיר, דבר כזה קרה.

יוסי ביילין: העובדה שדבר כזה יכול היה לקרות כאן אומרת שיש כנראה גם איזשהו דלק בגינו ניתן להפעיל את האש כל כך מהר ואני לפחות לא הייתי מודע לו.

יוסי ביילין: אני לוקח את זה על עצמי.

יוסי ביילין: יש כאן כנראה משהו כי ליצור במקום כל כך שקט מין בערה כזאת מפחידה, זה אומר שכאן הייתה איזושהי קרקע מוכנה לזה.

יוסי ביילין: אני אומר לכל האנשים שאני מכיר כאן ולאנשים שאני לא מכיר לחשוב על זה.

יוסי ביילין: זאת אומרת, זה תפקיד של כולנו להבטיח שאיכשהו זה לא יקרה ולהבין את המניעים ולא רק את התוצאות.

מוחמד חייר: לא נשכח לאחל לפצועים שלנו ושל המשטרה החלמה מהירה.

מוחמד חייר: תרשו לי בשם כולנו לאחל לפצועים החלמה מהירה.

מוחמד חייר: יש לנו פצוע מאוד קשה והוא במצב לא טוב ונמצא בטיפול נמרץ.

משה כחלון: אדוני ראש העדה, אדוני ראש המועצה.

משה כחלון: אני רוצה לתת לכם עוד זווית עליה שומעים בחדשות.

משה כחלון: כאשר שומעים שעולים על בתים ושורפים אותם, זה נשמע לא טוב אבל מי כמונו יודע שיש פער אדיר, ואנחנו ערים לפער האדיר הזה, ביניכם לבין ההנהגה לבין הקבוצה הזאת שעשתה את מה שעשתה שאתם כמובן גם לא מסכימים אתה.

משה כחלון: מי שהבין את זה, היה די רגוע, אבל מי שלא הבין את זה, נבהל ונבהל בצדק.

משה כחלון: אתה שומע שעולים על בתים של יהודים ושורפים אותם, זה נראה רע.

משה כחלון: עקבתי אחרי כל האירועים ואני אומר שההתנהלות שלכם הייתה באמת מעוררת כבוד ואני מברך על כך.

משה כחלון: מקומם אותי מאוד הניסיון המנוול כאשר ניסו להציג את המקרה כדרוזים נגד יהודים.

משה כחלון: נעשתה כאן הסתה.

משה כחלון: אני לא יודע מי עשה את זה ואני לא יודע למה זה קרה, אבל זה היה משהו מנוול.

משה כחלון: לא יודע למה עשו זאת וגם לא הבנתי את ההגיון.

משה כחלון: לפעמים כאשר נעשה מעשה שטני אתה מבין את ההגיון, אבל כאן לא הבנתי אותו.

אופיר פינס-פז: ניסו לייצר טריק.

משה כחלון: את זה אני דוחה ואני מניח שכך גם חברי הוועדה.

משה כחלון: לידידי מגלי והבה שאני אוהב אותך אישית ואני חושב שזה הדדי.

משה כחלון: אתה יודע, אצלנו במקורות אומרים שחכמים, מנהיגים, היזהרו בדבריכם.

משה כחלון: אנחנו הולכים על מסלול ובוא לא נפטר אף אחד.

משה כחלון: תהיה ועדת בדיקה שתהיה מקובלת על כולם, ואת מי שצריך לפטר, נפטר.

מגלי והבה: הם מספיק חזקים להגן על עצמם.

מגלי והבה: אל תגן עליו.

משה כחלון: אני לא מגן.

משה כחלון: אני כאן כדי לומר מה שאני חושב ואי אפשר לחשוד בי שיש לי משהו נגד הדרוזים.

משה כחלון: בואו נכבד את כולם וניתן למנגנונים לפעול.

אופיר פינס-פז: אנחנו גם נשמע אותם במעונה.

משה כחלון: אני חתמתי על הזדהות עם הדרוזים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שכולנו מאוחדים שצריכה להיות חקירה חיצונית אבל יחד עם זאת לא צריכה להיות ועדת חקירה ממלכתית אלא ועדה שבאמת יכולה לרדת לשורש העניין.

סעיד נפאע: מהישיבות שהיו בפורום ראשי הרשויות, כולל גם ראשי העדה, עלה שנהיה מאוד תמימים אם נחשוב שמה שקרה בפקיעין הוא תוצאה של אותו אירוע ספציפי.

סעיד נפאע: הדברים הם יותר עמוקים.

סעיד נפאע: באותן ישיבות שהתקיימו עם פורום ראשי הרשויות וראשי העדה הבנתי שהדברים הם יותר עמוקים והרקע הוא עוד יותר עמוק.

סעיד נפאע: לכן אני מציע שכל ועדה שתקום, שתבדוק לא רק את האירוע הספציפי כי כאן לא נעשה טיפול שורש וצריך להיעשות טיפול שורש על מנת שהדברים האלה לא יישנו.

אופיר פינס-פז: הוועדה היום מסיירת בחמישה או שישה ישובים.

אופיר פינס-פז: אנחנו מקיימים סיורים בחמישה אבל אני ממשיך למטה אשר לטקס של הגליל המערבי לזכרו של רבין.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול אותך אדוני ראש המועצה אם בשני היבטים תוכל לומר לנו מילה.

אופיר פינס-פז: אנחנו באים גם לבדוק את נושא המקלוט והעורף לאחר מלחמת לבנון השנייה ומי כמוך יודע ומי כמונו יודעים מה היה בפקיעין ואני הייתי בפקיעין גם תוך כדי המלחמה.

אופיר פינס-פז: אני שואל ראשית האם יש היערכות שונה בעורף, אם אתה יכול לומר מילה בנושא, ושנית, אני שואל לגבי התוכנית שהממשלה דיברה עליה והיא אמרה שהיא עומדת להשקיע בצפון 4 מיליארד שקלים והכל עומד להיות פורח וצומח.

קריאה: בפקיעין לא הושקע כלום ואין מקלוט.

סעיד נפאע: אני חוזר ואומר שכל גלימה שתלבש הוועדה הזאת, היא צריכה לבדוק את הדברים לעומק ולא רק את האירוע הספציפי עליו אנחנו מדברים.

דב חנין: נכבדיי, אני רוצה להעלות חמש נקודות ולעשות זאת מאוד בקצרה.

דב חנין: פקיעין היא מקום מקסים, מכניס אורחים וכולנו מכירים, אבל צריך לדעת שיש פה הרבה מאוד בעיות.

דב חנין: יש פה בעיות של אפליה ולכן לא צריכים להיות מופתעים.

דב חנין: כדאי היה שהוועדה תבוא פעם אחת ליום שלם לפקיעין כדי להכיר את הבעיות שלה.

קריאה: כי מספר האנטנות הוא יותר גדול.

דב חנין: זה מדאיג מאוד מאוד את האנשים ובצדק מדאיג אותם ובצדק האנשים מחברים בין התחלואה הזאת בסרטן לבין כל מיני מפגעים סביבתיים.

קריאה: החברות קונות את האנשים בכסף.

דב חנין: נכון אבל זה נעשה בלי הסכמה של כל האוכלוסייה שמסביב.

דב חנין: לכן אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים בוועדה שלנו לקחת את הכדור ולבטל את הפטור הזה ממתקני גישה לא חוקיים ובדרך להתקין אנטנות סלולריות בלי לקבל הסכמות ובלי לקבל היתרים.

דב חנין: צריך לעשות סדר בתחום הזה.

אופיר פינס-פז: אם אתה כבר אומר את הדברים שאתה אומר, כדאי שתאמר שעשינו סדר אבל הוא לא פתר.

דב חנין: עשינו, התחלנו.

קריאה: הוא לא מושלם.

אופיר פינס-פז: הוא רחוק מלהיות מושלם אבל התחלנו לעשות סדר, דבר שלא עשו הרבה מאוד שנים.

דב חנין: אתה צודק, התחלנו לעשות סדר אבל אנחנו צריכים להמשיך בו ולבטל את המצב הזה בו חברות עושות מה שהן רוצות.

יוחנן פלסנר: מתפקידי כמנכ"ל קדימה אני מכיר את רוב ראשי הרשויות שנמצאים כאן.

יוחנן פלסנר: חשוב שתהיינה בדיקות, חשוב שנדע שמתקיימת בדיקה של מח"ש וגם בדיקה של המשטרה שיצאו לדרך.

יוחנן פלסנר: בקרוב נשמע את המפכ"ל.

יוחנן פלסנר: יכול להיות ששווה לשמוע מה קורה עם הבדיקות האלה כי אני מניח שהתוצאות תהיינה בקרוב ומה שאנחנו יודעים על ועדות חקירה במתכונת של ועדת זיילר, שזה יכול היום לקחת שנים.

יוחנן פלסנר: אני חושב שאנחנו כוועדה צריכים לחשוב על מתכונת לשיפור ויכול להיות שנצטרך לעשות שני דברים כאשר הדבר הראשון הוא לוודא שעד שמוודאים מה קורה עם מסקנות הוועדה, אנחנו נדאג שיהיה דיאלוג אמיתי בין המשטרה לבין הנכבדים לבין ראשי הרשויות ונוודא שזה קורה וניצור את המכניזם להידברות, דבר שימנע הישנות דברים כאלה.

יוחנן פלסנר: הדבר השני שנוגע לבעיות העומק עליהן דיבר חבר הכנסת ביילין, שאת חלקן אני מניח שאני מכיר, יכול להיות שאנחנו צריכים כו לשבת יחד עם פורום ראשי הרשויות הדרוזיות, עם יושב-ראש הפורום ועם ראשי הרשויות כדי לראות איך אנחנו נכנסים לעומק הבעיות ויש מספר בעיות שהן מיוחדות לעדה ואנחנו מכירים אותן ולהשתמש באירוע הטראגי הזה כמנוף לפתור בעיות במקום לחפור בבעיות שהיו בעבר כאשר גם המשטרה מלקקת את פצעיה.

מוחמד חייר: אני רוצה לתת את רשות הדיבור ליושב-ראש הפורום שלנו ואחר כך ליושב-ראש עיר הכרמל.

נאבי נאסר אלדין: כל המכובדים שדיברו והציגו את הדברים דיברו כאילו אין חיים משותפים כאן.

נאבי נאסר אלדין: כולם התמקדו רק בנקודה אחת והיא שמרקם היחסים בין כל מרכיבי האוכלוסייה בפקיעין וגם בכל הגליל כאילו נפגע, דבר שהוא לא נכון.

נאבי נאסר אלדין: הבעיה היא בעיית המשטרה ואיך היא נכנסה לישוב הזה.

נאבי נאסר אלדין: כנראה שיש באמת איזה מפעל כאן שממומן על ידי האיראנים והחוליגנים, כך שמשטרת ישראל נכנסה עם אוגדה שלמה לתוך ישוב שכל האוכלוסייה שלו משרתת בצבא ובמשטרה.

נאבי נאסר אלדין: המשטרה היא אנחנו, בני העדה הדרוזית, ומי שכתב בעיתונות והכפיש את שם בני העדה הדרוזית, הוא צריך ללמוד עוד הרבה שנים על מנת לדעת איך אנחנו מכבדים את האנשים, איך אנחנו שומרים על השכנים ואיך אנחנו שומרים על דו-קיום ואם יש דו-קיום, זה דו-קיום שנמצא רק בגליל.

נאבי נאסר אלדין: זה לא הזמן לדבר על כל הבעיות ועל מגוון הבעיות ממנו סובל המגזר הדרוזי כי על זה תדברו בחורפיש ובמקומות אחרים.

נאבי נאסר אלדין: רבותיי, מקרה שמשטרת ישראל תיכנס לישוב כמו פקיעין בשעה 3 בבוקר ותירה איש חיה, רק במקומות אחרים וכל חברי הוועדה יודעים זאת.

נאבי נאסר אלדין: נכנסים לבית התפילה של הדרוזים?

נאבי נאסר אלדין: למה?

נאבי נאסר אלדין: מה קרה?

נאבי נאסר אלדין: עובדה קיימת.

נאבי נאסר אלדין: הוכחנו למשטרה שכאשר המנהיגות נרתמת לעשייה ומשתפים אותה, תוך שעה – בראשותו של הראש הרוחני של העדה הדרוזית – השלטנו סדר וחזרנו לחיים נורמטיביים בפקיעין.

נאבי נאסר אלדין: החיים חזרו לשגרה, נפגעו החיים ולא נפגע השיתוף והשותפות שקיימת בפקיעין.

נאבי נאסר אלדין: ני מבקש שכל המכובדים יתמקדו רק בבעיה אחת והיא איך משטרת ישראל התנהגה בישוב כזה.

אקרעם חסון: אנחנו מודים לחבר הכנסת אופיר פינס ולחברי הכנסת המכובדים שבאו לכאן.

אקרעם חסון: כבר במשך ארבע שנים שאני כותב לחברי הכנסת מכתבים קשים ואני בטוח שלחלקכם כבר נמאס לקרוא אותם.

אקרעם חסון: תחזרו לפרוטוקול מחודש פברואר 2007, שם אמרתי שהעדה הדרוזית יושבת על חבית חומר נפץ וכי העסק יתפוצץ והכתובת על הקיר.

אקרעם חסון: כתבתי את זה לראש-הממשלה, לכל חברי הכנסת במדינת ישראל ולכל המנכ"לים.

אקרעם חסון: הישוב פקיעין קיבל 178 קטיושות, בכל בית מתגורר איש ביטחון, אבל כמובן שמישהו לקח החלטה מוטעית.

אקרעם חסון: אנחנו מגנים אלימות, אנחנו נגד אלימות, זה לא מתאים לנו ואנחנו מתביישים בזה, אבל צריך גם לומר למשטרה שלא נסכים לפגוע במשטרה ולכופף אותה אבל לא נסכים גם שהמשטרה תכופף אותנו ותפגע בנו.

אקרעם חסון: אנחנו מכבדים את המשטרה כי אנחנו המשטרה.

אקרעם חסון: לכן חשוב לדעת חברים שהאנטנה היא דבר משני.

אקרעם חסון: העדה הדרוזית מתוסכלת, העדה הדרוזית כאשר היא מסתכלת על כרמיאל רואה את ההבדל הגדול, כאשר היא מסתכלת על מעלות, על פקיעין, על בית ג'ן, ההבדל הוא שמים וארץ.

אקרעם חסון: כאשר מסתכלים על יוקנעם, תל חנן, על נשר, על טירת הכרמל, אור עקיבא, גם כאן ההבדל הוא גדול.

אקרעם חסון: סבלנו 60 שנים, מספיק.

אקרעם חסון: זאת מדינה דמוקרטית, מדינה אירופאית מתקדמת ולא מתאים למדינת ישראל אחרי 60 שנים שאנחנו נרגיש שהמדינה בגדה בנו.

אקרעם חסון: אנחנו נמצאים בין הפטיש לסדן.

אקרעם חסון: מצד אחד מתירים את דמנו בחוץ, מצד שני אנחנו סוג ג' במדינה.

אקרעם חסון: לא יעזור.

אקרעם חסון: אתם חייבים לשנות את הדרך.

אקרעם חסון: הגיע הזמן שתקומו בצורה עניינית ואחראית ותיתנו את השוויון שמגיע לעדה הדרוזית.

אקרעם חסון: אנחנו לא רוצים שיבואו ויאמרו לנו כל הכבוד כאשר קצין או חייל נהרג אלא הגיע הזמן שאנחנו נרגיש ישראלים צברים כמו כל יהודי במדינת ישראל.

אקרעם חסון: אנחנו מרגישים רע מאוד.

אקרעם חסון: כמה זמן אתם רוצים עוד לשמוע את הדבר הזה?

אקרעם חסון: עוד שנה, עוד שנתיים, עד שיהיה מאוחר?

אקרעם חסון: הגיע הזמן.

אקרעם חסון: אנחנו בקו האחרון כאשר עברנו את הקו האדום.

אקרעם חסון: בואו נחזור חזרה, בואו נתקדם, ראשי הרשויות יודעים מה הבעיות, זה לא הזמן לומר את הכל אבל זה הסיכום שלנו.

אקרעם חסון: אנחנו מרגישים רע מאוד.

442: חברים, אנחנו שותפים לזעקת אנשי הרשויות על מצב הדרוזים אבל שלא נטעה, בואו נבדיל ושלא יובילו אותנו לפינה הזאת.

442: לא הגענו לשום עימות עם המשטרה ולא קרה שום דבר.

442: המקרה הזה צריך, כמו שאמר יושב-ראש הפורום, להיבדק.

442: צריך לבדוק איך משטרה באה ותוקפת ישוב כזה באישון לילה, משתמשת באש חיה, ביחידות כאלו.

442: היה חסר שיפעילו אפאצ'ים ואני לא מגזים.

442: הדבר היותר חמור הוא שכדי להצדיק פעולה, מקיימים תדרוך של שוטרת, מקיימים תדרוך מתוזמן לכלי התקשורת, הפעלה של כלי התקשורת נגד העדה הדרוזית, כאילו פתאום יש בעיה ביני לבין יוסי ביילין וכי משה כחלון צריך להרגיש מאוים אצלי.

442: אני ממש נחרד ואני שואל לאן אנחנו מובלים.

442: אני לא ישן בלילות כי הבן שלי נמצא בעזה ואני שואל מה אתם עושים לנו.

442: איפה אתם הייתם?

442: פתאום שר המשטרה מניו-יורק מתחיל להצהיר הצהרות.

442: הוא לא אומר מילה אחת על כך ששוטר שלו יורה באש חיה על אזרח שלו.

442: איזה מין דבר זה?

442: אני רוצה שתתקוממו על זה.

442: תבדקו איך מאבק ציבורי על בריאות, על איכות חיים ואיכות סביבה הופך למהומת אלוהים, מי עשה את זה ולמה זה קרה.

442: אנחנו עדה לטעמי יותר מדיי ממושמעת ואולי צריך לשנות זאת.

442: ראיתי משטרה שנכנסת בתל-אביב ומקבלת מכות, ראיתי בעכו ששורפים מכונית ליד המשטרה, ראיתי משטרה שבורחת מעבריינים, אז אנחנו מסכימים לאלימות?

442: אנחנו בוכים.

442: בהפגנות שעשינו, השוטרים היו מכים אותנו והיינו מחבקים אותם.

442: שלא יעשו לנו את זה, שלא תבינו לא נכון, הקטע של זכויות הוא מאבק אחר והוא משהו אחר, אבל כאן מה שקרה – על זה לא נעבור לסדר היום.

סאלח חיר: אני מהוועדה שהוקמה לצורך החזרת השקט על כנו בפקיעין.

סאלח חיר: התכנסנו כמה ראשי מועצות לשעבר עם התושבים ואנחנו אומרים שיש כאן מחדל.

סאלח חיר: שמעתי את חבר הכנסת משה כחלון ומבחינת האינפורמציה הוא כאילו חי בעולם אחר.

סאלח חיר: יש דיס-אינפורמציה.

סאלח חיר: אנחנו נפגענו, אנחנו החוליה החלשה בתקשורת, אנחנו אלה ששמרו על החוק במשך שנים רבות ויש כאן מחדל שצריך לבדוק אותו לעומק והבדיקה צריכה לשכנע את התושבים.

סאלח חיר: לצדי יושבת ליאורה שיש לה משרד לאיכות הסביבה ולחיים משותפים בפקיעין.

סאלח חיר: לצדנו יש יהודים רבים שנמצאים בפקיעין.

סאלח חיר: שנים רבות עבדנו על מרקם היחסים.

סאלח חיר: אדוני, אנחנו נפגענו כלכלית וייקח לנו הרבה זמן לשקם את הפגיעה הזאת.

סאלח חיר: עם ישראל לא שומע את מה שאני אומר אלא הוא שומע את מה שאומרת התקשורת ומה שאומר הגוף הממסדי החזק ביותר במדינה שהוא השר לביטחון הפנים ומשטרת ישראל והם מוסרים דיס-אינפורמציה מכוונת נגד תושבי פקיעין ומה שקרה כאן וזאת כדי לכסות את עצמם.

גדעון אבעס: אני מברך את חבר הכנסת אופיר פינס ואת ראש העדה, את סגן השר, את כל חברי הכנסת, את כל הפעילים, אנשי רשויות, אנשי הכפר, אנשי התקשורת, את מנהל המחוז.

גדעון אבעס: יושבים כאן שני אנשים שאחד מהם הו אתת-אלוף והשני הוא אלוף-משנה ואני אלוף-משנה ואני הייתי המפקד שלהם.

גדעון אבעס: יש פה אולי עוד הרבה שפיקדתי עליהם.

גדעון אבעס: אולי יש כאן רק אדם אחד שהוא מבוגר ממני, השייח'.

גדעון אבעס: אני נולדתי לפני קום המדינה וכילד גדלתי בבתיהם של יהודים בפקיעין ושיחקנו בבתים של תושבים יהודים בפקיעין.

גדעון אבעס: זה שדיבר ראשון, לסבא ולסבתא שלו עד היום יש כאן אדמות.

גדעון אבעס: בפקיעין היו יהודים והיו דרוזים וימשיכו להיות יהודים ודרוזים.

גדעון אבעס: אנחנו בעד מדינה אחת, לא מדינה יהודית בלי דרוזים אלא מדינה יהודית לכולם, גם לדרוזים וגם לאחרים אבל ההבדל בינינו לבין האחרים הוא שאנחנו משרתים שירות חובה ואנחנו נלחמים למען מדינה אחת ולא למען שתי מדינות, לא למען מדינה יהודית ומדינה של אחרים.

גדעון אבעס: אני גדלתי על טוהרת הציונות.

גדעון אבעס: האבא שלי גדל בכפר הזה וקראו לו פעם יוסי כהן כי הוא עבד במקומות שהיה צריך לקבל כסף כמו כל יהודי.

גדעון אבעס: כאן שירתתי את המדינה ויש לי שלושה בנים היום בצבא כאשר אחד מהם הוא סגן-אלוף, השני רב-סרן והשלישי רס"ר וכולם משרתים ביחידות קרביות.

גדעון אבעס: לא יכול להיות שאני אקום בשעה 4 לפנות בוקר וארגיש כמו שאני הייתי כובש או כמו שהייתי מתרגל כיבוש יעד מבוצר.

גדעון אבעס: מהבית שלי צפיתי במה שקרה ואני יושב מעל הכפר.

גדעון אבעס: הרגשתי שכובשים את הכפר כי יש אנטנה ובגלל אנטנה נכנסו 300 שוטרים.

גדעון אבעס: אני רוצה לומר לכם שזה לא נכון וזה לא יכול להיות כי יש כאן דברים יותר מסוכנים מאנטנה.

גדעון אבעס: לא יכול להיות, ותבדוק את זה אתה, שהמשטרה הוציאה את היהודי ששרפו לו את הבית בערב, שעה לפני המהומות.

גדעון אבעס: למה הוציאו אותו מהבית?

גדעון אבעס: את זה לא אומרים.

גדעון אבעס: ומי הוא היהודי הזה?

גדעון אבעס: אני רוצה לומר לך שאני בחיים שלי לא אמרתי שאני דרוזי ערבי.

גדעון אבעס: מה שקרה הוא שהיהודי הזה מאנשי כהנא חי והוא מתנכל לדרוזים בישוב.

גדעון אבעס: תשאל את המשטרה מה הייתה מטרת המבצע, מי נתן אישור לפתוח באש חיה על תושבים אזרחים ונשים שירו להן בפרצוף גז מדמיע ומנעו מהן להוציא את הילדים החוצה ושהילדים עד היום שוכבים במיטות.

גדעון אבעס: תשאל את המשטרה על ההתנהגות שלה כלפי הנשים והכניסה שלה לבית התפילה.

גדעון אבעס: תשאלו למה ירו גז מדמיע לא רק על אלה שעמדו לפניהם אלא על אלה שהרימו ידיים.

גדעון אבעס: יושב כאן יוסף סוויד שלא דיבר אלא בא כדי להרגיע אבל ירו בו ומזל שלא פגעו בו.

גדעון אבעס: אני דרוזי ציוני וזה ידוע במדינה וכואב לי כי אני מרגיש את עצמי יהודי ודרוזי במדינתי זו, אבל לומר במחסום שלא ייכנסו לפקיעין כי זה מסוכן?

גדעון אבעס: בושה וחרפה למשטרה ולמדינה שכך מתנהגים אלינו.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לכם.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא באנו לכאן כשופטים ולא כמי שיושבים בוועדת חקירה אלא באנו לשמוע ולהשמיע ובעיקר לנסות ולייצר איזשהו מצב של חזרה לנורמליזציה ולחיים משותפים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לבקש ולהציע שקבוצה של נכבדים תתלווה אל ראש המועצה לפגישה במשטרה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שחשוב שהשאלות שאני אשאל יהיו נוכחים גם נכבדים דרוזים שיקבלו את התשובות עליהן.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך לנסות ולהתחיל הידברות עם המשטרה ולפתוח דף חדש כי החיים ממשיכים וחשוב שהם ימשיכו מתוך הבנה גם של הטעויות וגם של איך מתקדמים קדימה בצורה הרבה יותר טובה.

אופיר פינס-פז: חברים, אני אורח כאן ואני רוצה להתנהג כאורח ולאפשר למפקד המחוז לפתוח את הדיון.

אופיר פינס-פז: באנו לשמוע את עמדת המשטרה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לדווח לך שיושבים כאן מספר חברי כנסת – חבר הכנסת חנין, חברת הכנסת נאדיה חילו, חבר הכנסת נפאע, חבר הכנסת פלסנר, חבר הכנסת כחלון וחבר הכנסת ביילין יצטרף אלינו בהמשך.

אופיר פינס-פז: היינו בפקיעין ושמענו את אנשי המועצה.

אופיר פינס-פז: נמצא כאן מוחמד חייר, ראש המועצה ונמצא כאן השייח' נואף אבו-עזאם.

אופיר פינס-פז: על פי בקשת המשטרה הישיבה לא ישיבה פתוחה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לכבד את בקשת המשטרה ולנהל את הישיבה ברמה של צילום בלבד ומי שירצה לדבר אתי אחרי הדיון, אני אתראיין.

שמעון קורן: אנחנו מקדמים בברכה את של הכנסת ואת יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אופיר פינס.

שמעון קורן: אנחנו מתנצלים בשם המפכ"ל שלא יכול היה להגיע בגלל השתתפותו בישיבת ממשלה שהתארכה.

שמעון קורן: יש לי כוונה להציג כאן את האירועים שהיו בפקיעין במהלך השבוע האחרון ובכלל, לתת מעט רקע ואעשה את זה ממש בקצרה.

שמעון קורן: אם יש שאלות, בבקשה, גם שאלות של ראש המועצה.

שמעון קורן: זה הכפר.

שמעון קורן: הסתובבתם בו.

שמעון קורן: זה המבנה הטופוגרפי, המעיין שהוא מהווה מרכז כינוס, בתי הכנסת.

אופיר פינס-פז: קוראים לזה פקיעין הישנה?

שמעון קורן: אצלנו בז'רגון זאת פקיעין הישנה.

מוחמד חייר: כן, פקיעין הישנה.

שמעון קורן: יש גם את פקיעין החדשה שזה המושב.

שמעון קורן: חיכוך, סכסוכים עסקיים, שליטה על מקומות קדושים, סכסוכים עדתיים ולאחרונה הצבת אנטנה סלולרית בפקיעין החדשה וזה לא קשור לפקיעין הישנה.

אופיר פינס-פז: מה המרחק בין פקיעין החדשה לפקיעין הישנה?

שמעון קורן: מהבתים הקיצוניים, 100-200 מטרים בקו אווירי.

שמעון קורן: כל מה שייאמר לגבי האנטנה הסלולרית, אנחנו לא בעניין.

שמעון קורן: אגב, יש לו היתר להציב את האנטנה.

אופיר פינס-פז: המשרד לאיכות הסביבה אישר.

אופיר פינס-פז: מנהל המחוז של המשרד להגנת הסביבה נמצא כאן.

קריאה: לבית יש היתר מטעם המשרד.

קריאה: למעשה הקרינה היא בטווח של עד תשעה מטרים מהאנטנה היא כבר לא בעייתית, כך זה בדרך כלל ברוב האנטנות.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, מרחק של 100 מטרים מרחק אווירי, אין שום סכנה.

קריאה: נכון.

שמעון קורן: אנחנו לא בעניין האנטנות ובאמת כל הגליל מוצף באנטנות, בכל הגליל שורפים אנטנות ורק ביום חמישי במהלך הערב שרפו אנטנה סלולרית בבלין ותגובת המשטרה היא חקירה.

שמעון קורן: אנחנו מציינים כאן עובדות של סכסוכים וגם סכסוכים בתוך הכפר.

שמעון קורן: יושב כאן גם ראש המועצה הקודם, נאיף סוויד, שהוא איש משטרה לשעבר וחבר.

שמעון קורן: נזק בזדון לרכוש, איום ועבירת פחד בקרב האוכלוסייה היהודית, אלה המאפיינים של השנים האחרונות, התפרעות המונית לרבות יידוי אבנים, בלוקים, רימוני רסס, רימוני הלם וגז.

שמעון קורן: זה החיכוך ומאפייניו וזאת התוצאה הסופית.

אופיר פינס-פז: פקיעין החדשה או הישנה?

שמעון קורן: הישנה.

שמעון קורן: כל מה שאני אומר זה לגבי פקיעין הישנה בלבד.

שמעון קורן: היא התגוררה שם והיא עזבה את המקום.

שמעון קורן: הצתת מחסן של אביב זיגלמן שנמצא כאן ואם תרצו לשמוע ממנו, הוא יוכל להתייחס.

שמעון קורן: הצתת מחסן של רחל נקר שקרה באפריל, הצתת מבנה של עורך-דין הייל חיר ב-12 ביוני, ב-6 ביוני 2007 הצתת שני כלי רכב של זיאד.

אופיר פינס-פז: יש קשר בין האירועים?

שמעון קורן: אני מדבר אתך על אירועים פליליים בפקיעין ולא מדובר באירוע אחד או שניים.

שמעון קורן: באוקטובר הצתת רכב של אביב זיגלמן.

שמעון קורן: השלכת רימון רסס למבנה יהודי לא מאוכלס עוד לפני סיפור האנטנות ואני מדבר אתכם על ה-20 באוקטובר 2007.

שמעון קורן: השלכת רימון רסס על גג ביתה של משפחת זלכא, שכנים של משפחה יהודית.

שמעון קורן: גרימת נזק לאנטנות בלול של רונן אסרף וכאן אנחנו מדברים על אירוע שהיה בפקיעין החדשה.

שמעון קורן: הצתת רכב בסמוך לאנטנה ויום שבת, 27 באוקטובר, עימותים עם שוטרים, גרימת נזק לניידות.

שמעון קורן: מדובר בכוח משטרה שנכנס לכפר בעקבות העובדה שנגרם הנזק בלול והפגיעה באנטנות.

שמעון קורן: כ-500 צעירים שעלו בחזרה לכפר, זרקו רימון לעבר אחד הבתים, כאן מפקד המרחב מביא ניידות כדי לשמור על בתי היהודים וכדי להשיג את הכוחות.

שמעון קורן: הכוח הזה מותקף וזה כוח של 40 שוטרים ולא 200 שוטרים.

שמעון קורן: ניידת של מג"ב מותקפת בצורה קשה.

שמעון קורן: אומרים לשוטר בן העדה הדרוזית שירד מהמכונית כדי שיוכלו לשרוף את המכונית וגונבים אלה.

שמעון קורן: ראש המועצה נפגש עם מפקד המרחב.

שמעון קורן: אגב, אם לא הצגתי, מפקד המרחב, ניר מריאש, אורי מפקד מג"ב צפון, חי ונושם פה את האווירה, ומפקד התחנה חמג'אד שהוא בתפקיד הזה מבחינת המשטרה.

שמעון קורן: אלה המפקדים שגם היו כאן באותו יום.

שמעון קורן: מפקד המרחב מדבר עם ראש המועצה באותו יום.

שמעון קורן: אנחנו בכלל מדברים עם ראש המועצה ואומרים שיש בעיה כאן עם בני הנוער.

אופיר פינס-פז: אחרי האירוע.

שמעון קורן: אחרי האירוע של מוצאי שבת וגם אחרי האירועים שהיו קודם לכן.

שמעון קורן: תשובת ראש המועצה היא שכפי שיש ראש מועצה במקום אחר, זה טיפול למשטרה.

שמעון קורן: מדובר בצעירים לא נשלטים ומבקשים שנעשה את העבודה שלנו.

שמעון קורן: מלים כדורבנות.

שמעון קורן: קיבלתי את המלים האלה כי אנחנו לא מתקשרים לעיריית תל-אביב לראש העירייה ואומרים לו שיטפל בצעירים מופרעים אלא אנחנו מטפלים כפי שהמשטרה צריכה לטפל אבל מאחר שאנחנו חיים באזור הזה ורגישים, אנחנו נותנים למנהיגות המקומית לטפל במספר אירועים.

אופיר פינס-פז: דיברת עם ראש המועצה?

שמעון קורן: אני אישית לא דיברתי אתו.

שמעון קורן: דיבר אתו מפקד המרחב, אחרי האירוע של יום שבת, אחרי שהותקפו הניידות.

שמעון קורן: הוא ביקש מאתנו לצאת, אמר שיש חבורה של צעירים שהוא לא שולט בה ואף בית לא שולט בה.

שמעון קורן: נאמר לנו שאפילו ההורים שלהם לא משתלטים עליהם ואין הרבה מה לעשות, אלא תטפלו בזה כמשטרה.

שמעון קורן: אלה היו האמירות ביום שבת ועוד לא הגענו לאירועים האחרים.

קריאה: נפצעו אנשים.

שמעון קורן: כן, נפצעו אנשים.

שמעון קורן: אנחנו נראה לכם תמונות של שוטרים שנפצעו ושל ניידות הרוסות.

שמעון קורן: זה אירוע קשה אבל אנחנו לא הודפים אותו ואנחנו לא מכריזים על יעד אלא אנחנו מכריזים על אותם צעירים שמפירים את הסדר כיעד משטרתי לטיפול במפירי הסדר.

שמעון קורן: קבענו 12 חשודים על בסיס מודיעין ועל בסיס עבודת משטרה שאנחנו יודעים עליהם ואנחנו מנוסים בעניין הזה והחלטנו שאנחנו הולכים לבצע מעצרים.

שמעון קורן: המעצרים תוכננו ליום ראשון אבל מטעמים טקטיים דחינו את זה ליום שני, תאריך רחוק מהאירוע הקודם.

שמעון קורן: הכוונה היא לבוא עם כוח גדול, לא חמוש מכף רגל ועד ראש אלא מוגן מכף רגל ועד ראש כי הראש כבר נפגע כשלא היינו מוגנים.

שמעון קורן: הכוח הזה נכנס, עומד ומתדרך בכרמיאל ואנחנו מתחילים לקבל מודיעין - ואני אשמיע לכם לאחר מכן את קריאות המצוקה של התושבים במקום – וגם רואים בעין שיש צעירים, בסביבות 40, 50, 60, 70, לקראת השעה 3:00 המספר יורד ל-50, שמסתובבים רעולי פנים, מכים על כל דבר, יורים ומבעירים צמיגים.

שמעון קורן: זה המצב הנתון.

שמעון קורן: הכוח הזה נכנס והתקבל בשריקות, ותכף תשמעו את הדיווחים.

קריאה: מתי זה היה?<

שמעון קורן: בסביבות 3:30-3:45 לפנות בוקר.

שמעון קורן: הכל היה שקט ואנחנו לא הולכים לקרב.

שמעון קורן: יכולנו להיכנס ביום.

שמעון קורן: אנחנו הולכים לבצע מעצרים במקרה הזה של אותה קבוצה.

שמעון קורן: הבנו שמדובר ב-40-50 צעירים.

שמעון קורן: נכנסים לכפר משני כיוונים.

שמעון קורן: בשלב מסוים כוח שנמצא במעיין מתחיל לחטוף.

שמעון קורן: שלחנו כוח לבתי יהודים כי החלה מצוקה – ותכף תשמעו את קולות הקריאה, את מה שהם אמרו במוקד 100 ולא מה שאנחנו אמרנו – והלכנו להגן על בתי היהודים.

שמעון קורן: הכוח מתחיל לבצע מעצרים כנגד אותם מתפרעים.

שמעון קורן: כרגע העובדות הן שבשלבים מסוימים החלו מספר צעירים להיכנס לחילווה וקראו במערכת הקריזה שהמשטרה נכנסה לתוך החילווה.

קריאה: באיזה שעה?

שמעון קורן: בסביבות 4:45-5:00 לפנות בוקר.

שמעון קורן: אנחנו רגישים לחילוווה, לכנסייה, למסגד ולבית תפילה יהודית באותה מידה.

שמעון קורן: אני אצטט דרוזים שאומרים את זה גם בעדות והם היו בכוח הזה.

שמעון קורן: אנחנו משטרה אחת ואנחנו לא משטרה מפולגת.

שמעון קורן: אין כוח דרוזי שמטפל בזה וכוח אחר שמטפל בדבר אחר.

שמעון קורן: שוטר דרוזי בעדות – ויש לנו את שמו – קם ואומר שהיה מתחת, הוא לא ידע שזה חילווה, זרקו עליו אבנים מהגג.

שמעון קורן: אגב, אלה בלוקים ואבנים וזה כל הזמן.

שמעון קורן: זה תיאור השוטרים ואת זה תשמעו גם ברשת הקשר.

אופיר פינס-פז: הסתובבנו בסמטאות.

שמעון קורן: תשמעו את העובדות.

שמעון קורן: זרקו משם אבנים.

שמעון קורן: אותו שוטר נכנס פנימה כדי להגן על עצמו.

שמעון קורן: אני מזכיר שוב, מדובר בשוטר דרוזי והוא אומר שחילווה זה לא מסגד, חילווה זה לא משהו שאתה רואה אותו אלא אתה אפילו לא יודע שזה חילווה והוא נכנס פנימה.

שמעון קורן: זה בית רגיל.

אופיר פינס-פז: היינו שם.

אופיר פינס-פז: קחו בחשבון שאנחנו עשינו עבודת שטח.

שמעון קורן: במערכת הקריזה תפס צעיר והחל להסית והוציא את תושבי הכפר.

שמעון קורן: בשלב הזה אנחנו כבר היינו עם שבעה עצורים.

שמעון קורן: הוריתי לכוחות לצאת מהכפר כי את המטרה של ההרחקה ביצענו.

אופיר פינס-פז: באיזה שעה זה היה?

שמעון קורן: בסביבות 5:30, באור ראשון.

שמעון קורן: אני לא רוצה להיכנס לעימות נרחב יותר ולכן נתתי הוראה לצאת.

שמעון קורן: בשלב הזה קיבלנו דיווח ששוטרים נקלעו למארב, ואני מדבר על קבוצה של 10 שוטרים עם מפקדים שנקלעים למארב יזום, לא מארב בלבנון אלא מהגגות מיידים אבנים על שוטרים נמצאים בסמטה צרה ודוחקים אותם אל הקיר.

שמעון קורן: בהגדרה זה מארב מבחינתנו כשוטרים.

שמעון קורן: בשלב הזה אנחנו מקבלים נתונים לא ברורים ואתם תשמעו את הדיווחים והכוח יוצא.

שמעון קורן: אני קיבלתי דיווח שיש שוטרת לוחמת שנמצאת בידי שוטר לשעבר שאנחנו מכירים אותו, זהבי, וזה הופיע גם בתקשורת, שוטר שאני מכיר אותו.

שמעון קורן: אני מדבר אתו טלפונית ושואל אותו אם הכל בסדר והוא אומר לי שהכל בסדר ועוד מעט הוא יוצא אתה מהכפר.

שמעון קורן: זה נוסח הדברים.

שמעון קורן: אני מוציא את כל הכוחות ומבקשים מאתנו מבתי היהודים שנוציא אותם כדי לא לסמן אותם כי המצב גם ככה הוא רגיש.

שמעון קורן: אין לי בעיה ואנחנו מוציאים את הכוחות כי בכמה דקות שנשארנו זה באמת כדי למנוע הגעה לבתי היהודים.

שמעון קורן: עמד שם כוח של יס"מ וחסם כי הם היו בסכנה וראינו את זה בעינינו ואלה לא דיווחים.

שמעון קורן: בשלב הזה אני בשיחה עם זהבי, עם אותו שוטר לשעבר, ואותו שוטר לשעבר אומר לנו שהוא לא יכול להוציא את השוטרת עכשיו.

שמעון קורן: בשלב מסוים הוא אמר לי שנשקפת סכנה גם לחייו וגם לחייה של השוטרת ויש לו ארבעה ילדים בבית לבד והוא מקבל איומים על אותם ילדים והוא שוקל אם להשאיר אותה וללכת לילדים שלו או להישאר אתה.

שמעון קורן: הוא החליט להישאר אתה.

שמעון קורן: אמרתי לו שאני מטפל בבעיה.

שמעון קורן: בלי הרבה משא ומתן אני מקבל החלטה לשחרר את העצורים בתנאי שאני רואה את אותה שוטרת ליאת שמבחינתי אני שלחתי אותה ואני דואג לה כרגע.

שמעון קורן: אנחנו לא נמצאים בכפר לבנוני, אין כאן משא ומתן אלא יש החלטה.

שמעון קורן: השוטרת הייתה בשלב הזה, האחרון, באמת בסכנה כי אם זהבי היה נוטש אותה אני לא יודע מה היה קורה לה.

שמעון קורן: דיברתי עם זהבי ואז כמובן יוצא שאנחנו מקבלים את ליאת לכאן והעצורים משוחררים.

שמעון קורן: אגב, הם נחקרו, ראו אותם ואנחנו מכירים אותם ויש התחייבות שלי שלא ייעצרו פעם נוספת.

שמעון קורן: ביצענו מעצר ושחררנו וההתחייבות עומדת בתוקפה.

שמעון קורן: אז אנחנו כמובן יוצאים מהכפר ומבצעים חסימות משני הכיוונים על מנת למנוע מתמים להיכנס לתוך הכפר ולא מטעמים אחרים שגם שמעתי עליהם.

אופיר פינס-פז: מי נתן את ההוראה לפתוח באש?

שמעון קורן: ניתן תדריך גם על ידי מפקד המרחב וגם על ידי מפקד מג"ב, כאשר חד-משמעית לגבי הוראות פתיחה באש אין ירי.

שמעון קורן: זה נחקר על ידי מח"ש.

שמעון קורן: חד-משמעית על פי מה שהבנו מהשוטרים, באותה מצוקה של עשרת השוטרים, נפתחה אש.

שמעון קורן: הם מודים שהם פתחו באש.

שמעון קורן: הם טוענים שהם ירו למטרת הגנה עצמית.

אופיר פינס-פז: גם בבית התפילה?

שמעון קורן: לא, חלילה, בבית התפילה לא נורתה אש.

שמעון קורן: אני מדבר על אותה סמטה אליה נקלעו השוטרים למארב.

אופיר פינס-פז: הם פתחו באש על פי שיקול דעתם.

שמעון קורן: להגנה עצמית, לטענתם.

אופיר פינס-פז: הם לא ביקשו אישור מאף גורם.

שמעון קורן: לא.

שמעון קורן: בשום פנים ואופן.

אופיר פינס-פז: זאת החלטה של רגע.

שמעון קורן: החלטה של רגע.

שמעון קורן: אני מניח שיש כאן גם משפטנים.

שמעון קורן: הוראות הפתיחה באש ברגע שיש סכנה לחיי אדם אומרות שמותר לשוטר לפתוח באש על מנת לסכל את הסכנה.

שמעון קורן: יש את המבחנים שקבע בית המשפט ויש מבחנים שאנחנו קבענו אותם.

אופיר פינס-פז: אפשר לירות באוויר ולהזהיר.

נאדיה חילו: ההוראות אומרות לירות בגובה הראש או לירות באוויר?

שמעון קורן: אני מדבר קודם על החוק.

אופיר פינס-פז: לא מדברים על מה שהיה שם.

שמעון קורן: כשאני מדבר על סכנה לחיי אדם זה מבחן סובייקטיבי ולא איזה מבחן אובייקטיבי.

אופיר פינס-פז: זה ברור, אבל מה הנהלים?

אופיר פינס-פז: אתה לא צריך להזהיר?

שמעון קורן: אתה צריך.

שמעון קורן: תלוי מה הסכנה.

שמעון קורן: אם מישהו עומד מולך עם נשק.

אופיר פינס-פז: היה נשק?

שמעון קורן: נשמעו יריות.

שמעון קורן: תכף תשמעו את הכל.

אופיר פינס-פז: ממי נשמע?

שמעון קורן: מהתושבים עצמם.

שמעון קורן: הם יאמרו לכם מה היה שם.

שמעון קורן: שוטרים שמעו ירי.

שמעון קורן: הסכנה זה לא רק מירי אלא סכנה היא גם כאשר באים אליך עם בלוק, מורידים לך את הקסדה ומעיפים עליך את הבלוק על הראש.

שמעון קורן: לא צריך להיות ירי כדי להרוג בן אדם.

שמעון קורן: אתם תכף תראו תמונות.

אופיר פינס-פז: בסדר, תראו לנו תמונות.

אופיר פינס-פז: למה המשטרה החליטה להפסיק לעשות שימוש בכדורי גומי במקום נשק חי?

שמעון קורן: זה לא המשטרה שהחליטה אלא החליטה על כך ועדת אור.

שמעון קורן: הנשק הזה הוא נשק שמרחב הסטייה שלו הוא גדול מדיי.

אופיר פינס-פז: הוא לא מדויק.

שמעון קורן: הוא לא מדויק.

שמעון קורן: אתה מדבר על הפרות סדר, אבל אני לא מדבר על הפרות סדר.

יוחנן פלסנר: בטווח קצר הוא קטלני.

שמעון קורן: אתה יכול לכוון לרגליים והוא פוגע בראש.

שמעון קורן: כאן לא מדובר בהפרת סדר.

שמעון קורן: לא באנו לפזר הפגנה אלא באנו לעצור מתפרעים שסיכנו חיי אדם ואסור להתבלבל בעובדות.

שמעון קורן: אנחנו לא תקשורת אלא אנחנו מייצגים אך ורק עובדות ועל זה אני יכול להישבע בבית המשפט.

שמעון קורן: אין כאן פיזור המון.

שמעון קורן: אם שוטר החליט שהוא בסכנת חיים, הוא יסביר את זה.

שמעון קורן: יש לנו את המחלקה לחקירות שוטרים.

אופיר פינס-פז: תחזיר שקף אחר לאחור.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים לראות את ההיערכות המבצעית.

שמעון קורן: החפ,ק היה ממ"ר גליל.

אופיר פינס-פז: כמה שוטרים נכנסו?

שמעון קורן: 185 שוטרים כולל פיקוד.

שמעון קורן: חברנו לחפ"ק והחפ"ק היה על ידי המפקד הכי בכיר של האזור, מפקד מרחב גליל.

שמעון קורן: איך ששינינו את המשימה, גם אני הגעתי לכאן.

אופיר פינס-פז: איפה ישב החפ"ק?

שמעון קורן: החפ"ק ישב בפקיעין החדשה.

שמעון קורן: אלה הכוחות – כוח מאיר, כוח אילן – ואנחנו מדברים רק על כוחות איכותיים שנתקלו כבר בהפרת סדר ובמעצרים קשים.

דב חנין: אני מבין שהתמונה הזאת צולמה ביום.

שמעון קורן: צילמנו גם בלילה, אבל זה חומר ראייתי.

דב חנין: היה עוד אירוע ביום?

שמעון קורן: אחרי שיצאנו מהכפר היו רימונים.

סעיד נפאע: רימון הרסס נזרק באותה פעולה?

שמעון קורן: לא.

קריאה: רק באירועים שלפני כן.

שמעון קורן: שימו לב לניידת.

שמעון קורן: זה הרכב של השומר בסיפור האנטנה שגם הוא הותקף.

שמעון קורן: זה האמבולנס.

שמעון קורן: תראו, קצין תושב הכפר סג'ור ששמו זידן והיה בכוח.

אופיר פינס-פז: אתה מכיר אותו?

שמעון קורן: כן.

שמעון קורן: כולם מכירים אותו וגם התוקפים הכירו אותו.

שמעון קורן: גם אלה מפקיעין הכירו אותו.

שמעון קורן: הוא נפגע מאבן בראשו.

שמעון קורן: הורידו לו את הקסדה.

שמעון קורן: אנחנו מדברים על 40 שוטרים שחלקם בשלב הראשון הוגדרו במצב קשה עם פגיעות ראש.

אופיר פינס-פז: כמה שוטרים כרגע עוד מאושפזים?

שמעון קורן: שני שוטרים עדיין בבית החולים.

קריאה: עכשיו שוחרר האחרון.

שמעון קורן: זה שנקטעה לו האצבע.

שמעון קורן: נפצעו שישה אזרחים כאשר שלושה מהם מירי.

אופיר פינס-פז: צריך לומר שברוך השם לא נהרגו אנשים.

שמעון קורן: בזכות אותם שוטרים שנלחמו בכבוד.

שמעון קורן: זה אירוע של יום מוצאי שבת.

שמעון קורן: לא 200 שוטרים אלא כוח שבא לומר להם להט.

שמעון קורן: זה קמב"ץ של מרחב גליל, קצין משטרה שחטף אבן בראש.

שמעון קורן: באותו יום גם ניידת חטפה.

שמעון קורן: אבנים מטווח קצר אלה לא כדורי גומי אלא זה הרבה יותר קשה.

שמעון קורן: אני חושב שהעלינו את כל הדברים ואני מבקש להציג עוד כמה דברים.

אופיר פינס-פז: אני אומר לחברי הכנסת שאנחנו באנו רק לשמוע.

אופיר פינס-פז: אפשר להעיר הערה, אפשר לשאול שאלה, אבל אנחנו שומרים לעצמנו את ההערות.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא שופטים ואנחנו לא ועדת חקירה אלא אנחנו שומעים את הגרסה של המשטרה.

שמעון קורן: אנחנו נשמע את קריאות המצוקה.

שמעון קורן: זאת שיחה מחברת האבטחה.

שמעון קורן: היו"ר אופיר פינס-פז:

שמעון קורן: גם הוא התקשר.

שמעון קורן: יש עוד טלפונים.

אופיר פינס-פז: אני לא מתלהב משמיעת עדויות על עדויות.

שמעון קורן: יש לנו גם את המקור.

אופיר פינס-פז: יושב כאן מר זיגלמן וניתן לו את רשות הדיבור.

שמעון קורן: לפני שניתן את רשות הדיבור למר זיגלמן, יש לנו עוד תיעוד שצריך לשמוע אותו.

שמעון קורן: עכשיו תוכלו לצפות בסרט קצר.

אופיר פינס-פז: ראינו את זה גם בטלוויזיה.

אופיר פינס-פז: זאת כבר פקיעין החדשה.

שמעון קורן: פקיעין העתיקה.

שמעון קורן: זה אחרי האירועים כאשר לא היו כוחות משטרה בכפר.

אופיר פינס-פז: זה אחרי שבת.

שמעון קורן: לא.

שמעון קורן: זה אחרי האירועים.

שמעון קורן: תראו, רעולי פנים.

אופיר פינס-פז: אחרי מה זה?

שמעון קורן: אחרי שיצאנו מהכפר.

אופיר פינס-פז: אחרי יום שלישי?

שמעון קורן: כן.

קריאה: אחרי שהכוחות יצאו.

שמעון קורן: אלה רעולי פנים.

נאדיה חילו: בשעה 7:00 בבוקר יושב ילד לבוש בפיג'מה ומכין שיעורים ואישה שכבר עשתה את הכביסה ותולה אותה?

שמעון קורן: קחי את העדות מהאבא.

נאדיה חילו: מבחינת סדר יום נשי במשק בית, זה לא נראה.

אופיר פינס-פז: מר זיגלמן, כמה זמן אתה גר בפקיעין?

אביב זיגלמן: ארבע וחצי שנים.

אופיר פינס-פז: למה עברת לפקיעין?

אביב זיגלמן: כי זה מקום מיוחד עם היסטוריה מיוחדת שאני מרגיש קשר אליו.

אביב זיגלמן: היינו ביחסים מצוינים עם תושבי הכפר ובקשרי ידידות עמוקים ואמיתיים.

אביב זיגלמן: לאט לאט החלה נושבת רוח שלא כוונה כלפינו אלא כלפי הממסד וכלפי המשטרה וכל גורם שמזוהה עם החברה הישראלית.

אביב זיגלמן: היא באה לידי ביטוי כלפי מטיילים כאשר בזה אחר זה באו קבוצות וספגו אירועים של אלימות מנערים.

אביב זיגלמן: אתם יכולים לבדוק זאת כי יש תלונות במשטרה.

אביב זיגלמן: רק שבועיים לפני האירועים האלה הגיעה קבוצה מלוד, מבית ספר תיכון וניסו לדרוס אותם בטרקטורון.

אביב זיגלמן: היו הרבה מאוד אירועים כלפי מטיילים, גם כלפי תושבים וגם כלפי המשטרה.

אביב זיגלמן: אצל הנוער קיימת הסלמה לאומנית שהלכה והתפתחה.

אביב זיגלמן: כפי שתיארו את זה, זה יצא מכלל שליטה של המבוגרים שתמיד גינו את זה.

אביב זיגלמן: זה בסופו של דבר מה שהוביל לאירועים האלה.

אופיר פינס-פז: כמה יהודים גרים בכפר?

אביב זיגלמן: שמונה-תשע משפחות.

אופיר פינס-פז: אתם עכשיו לא בכפר?

אביב זיגלמן: עכשיו אנחנו לא בכפר.

אופיר פינס-פז: זה לא מדויק.

אופיר פינס-פז: ראיתי בכפר שבאו יהודים ואמרו שהם לא עזבו.

אביב זיגלמן: יש כאלה שלא עזבו ויש כאלה שעזבו.

אופיר פינס-פז: היית אומר שהחילונים לא עזבו והדתיים עזבו?

אביב זיגלנמן: לא יודע בדיוק.

אביב זיגלנמן: יכול להיות שזה נתפס כך בעיני הכפר למרות שאני אומר לך שההתייחסות אלינו מצד תושבי הכפר עד היום – ויש לזה הוכחות – היא יפה מאוד ולא עשינו דבר רע לאף אחד.

אופיר פינס-פז: זה ברו לי שלא עשיתם דבר רע.

אופיר פינס-פז: אתה אומר שעם הנוער יש בעיה.

אביב זיגלמן: עם הנוער יש בעיה אבל היא לא קשורה אלינו אלא היא כלפי כל גורם שמייצג את החברה הישראלית, כולל המשטרה, ואני חושב שלוועדה יש תפקיד בעניין הזה להפעיל לחץ על הכפר לא לדבר ולומר שרוצים את היהודים אלא לשפץ את הבתים, לקרוא ליהודים לחזור למקום ולעשות מעשים שבאמת יאפשרו את החיים ביחד.

אופיר פינס-פז: בישיבה אתנו ראש המועצה קרא ליהודים לחזור.

אביב זיגלמן: לי הוא לא אמר את זה.

אביב זיגלמן: הוא לא אמר את זה לאף אחד.

קריאה: שלום לכולם.

קריאה: אני מדלית אל כרמל.

קריאה: אדוני, אני הייתי מצדיק את המשטרה אם היה מקרה אחד נגד יהודי אחד ואומר שהמשטרה צריכה להיכנס לכפר כדי לאכוף את החוק ולהסדיר את העניין.

קריאה: הדרוזים טוענים שהכל התחיל בגלל התקנת אנטנה שמזיקה להם ויש להם 123 אנשים שחולים במחלת הסרטן.

קריאה: המשטרה לא הייתה צריכה תכף להיכנס לכפר עם 200 או 300 שוטרים לכפר.

קריאה: אתם הולכים לעזה?

קריאה: אתם לא הולכים לעזה אלא אתם הולכים לחיילים שלכם.

קריאה: מה שנעשה, זה לא מקובל ואנחנו לא נקבל ולא נסלח על זה.

קריאה: אנחנו רוצים שיהיה חוק שווה לכולם.

קריאה: אסור שאחד ייקח את החוק לידיו אבל גם אסור למשטרה שמדבר קטן תעשה דבר גדול.

קריאה: אמרו לאותו יהודי שהאנטנה מזיקה לתושבים ואם זה כך, למה הוא לא הוריד אותה?

קריאה: הוא גם אמר מילה שמזיקה לכולם.

קריאה: הוא אמר שלא איכפת לו אם כל הערבים יישרפו.

קריאה: למה לומר דברים כאלה?

קריאה: אני שכן שלך ואתה רוצה להזיק לי?

קריאה: אם זה כך, אין לנו קשר טוב אלא קשר רע.

מוחמד חייר: אני מברך את אביב זיגלמן שהוא תושב שלי שהוא גם בין המצביעים שלי.

אופיר פינס-פז: את זה אנחנו נראה בהמשך.

מוחמד חייר: הוא היה בין המצביעים.

מוחמד חייר: אני כבר לא מתמודד.

מוחמד חייר: לפי מיטב הידיעות שלנו לא השתמשו בנשק חי בפקיעין נגד המשטרה.

מוחמד חייר: אדוני, האנשים הותקפו בבתים שלהם ושמעת מאישה שעצרה אותך בדרך וסיפרה לך מה היה.

מוחמד חייר: המשטרה נכנסה לבית התפילה וירתה גז מדמיע.

מוחמד חייר: כל כך הרבה שוטרים כדי לעצור 12 נערים?

אופיר פינס-פז: ביקרת אותה במהלך הבוקר?

מוחמד חייר: במהלך הבוקר.

מוחמד חייר: נכנסתי ודיברתי אתה ושאלתי מה חסר לה.

אופיר פינס-פז: למה לא הוצאת אותה?

מוחמד חייר: היא אמרה לי שהיא עדיין לא רוצה לצאת כי יש רעש בחוץ.

אורי מור יוסף: היא רצתה להישאר שם.

אורי מור יוסף: היה לה טוב והיא לא הייתה לחוצה ולא בכתה.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא בית משפט.

מוחמד חייר: אני דיברתי אתה.

מוחמד חייר: אתה לא דיברת אתה.

מוחמד חייר: אני דיברתי אתה מספר פעמים.

מוחמד חייר: אתה היית מנותק.

נאדיה חילו: לכן צריך להקים ועדת חקירה, כדי לבדוק את הדברים.

שמעון קורן: האיש הזה לא היה.

שמעון קורן: שייח' מואפק טאריף, ראש העדה הזאת, יצא מהכפר וחטף אבנים.

שמעון קורן: על מה את מדברת?

שמעון קורן: אלה עובדות ולא צריך לשם כך ועדה.

שמעון קורן: עליו זרקו פעם אבנים?

שמעון קורן: על שייח' מואפק טאריף זרקו אבנים.

שמעון קורן: הוא יצא עם החיילת הזאת וזרקו עליו אבנים ואתם מדברים על כך שאין סכנה לחיים?

שמעון קורן: הוא יצא והוא חטף אבנים.

שמעון קורן: מי שמע דבר כזה?

מוחמד חייר: מי אמר לך שזרקו עליו אבנים?

שמעון קורן: תראה את הרכב שלו.

מוחמד חייר: אני ביקרתי את השוטרת.

מוחמד חייר: אני הייתי שם ולא אתה.

מוחמד חייר: אני ראש המועצה של פקיעין ונכנסתי עם הסגן שלי ודיברתי עם השוטרת.

מוחמד חייר: היא אמרה שהכל בסדר אתה.

אופיר פינס-פז: באנו לשמוע את גרסת המשטרה, לדבר קצת ולראות את החומר.

אופיר פינס-פז: לא באנו לכאן כשופטים ולא באנו כחברי ועדת חקירה אלא כחברי של הכנסת שרצו לשמוע גם את התושבים וגם את המשטרה.

שמעון קורן: לפני שאתה מסכם את הישיבה אני מבקש שתתקבלנה שתי החלטות כאשר ההחלטה הראשונה היא לגבי למה הלכנו למעצרים והלכנו למעצרים בעקבות האירוע של יום שבת.

שמעון קורן: הדבר השני והמרכזי הוא למה נכנסנו לתוך הכפר וזה היה בגלל מצוקת חלק מהתושבים במקום ושמעתם את הקריאות ויש לנו עוד הקלטות.

שמעון קורן: זה היה שיקול הדעת שלנו.

שמעון קורן: לא הלכנו להילחם באף אחד אלא הלכנו להגן על בתים מסוימים שהיו בסכנת חיים.

שמעון קורן: אני מוחא על העובדה שהשוטרת לא הייתה בסכנת חיים.

שמעון קורן: חד משמעית היא הייתה בסכנת חיים.

אופיר פינס-פז: אמרתי, אנחנו לא במקום הזה.

אופיר פינס-פז: כמו שאמרתי, אנחנו באנו לשמוע ולראות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שתדעו, וחברי הוועדה משמאל, מימין, קואליציה ואופוזיציה מאוחדים בכך שאת האירוע בפקיעין אי אפשר לטאטא ולהעלים אותו כי הוא היה והוא היה בסדר גודל גדול והמדינה עסקה בו חמישה-שישה ימים.

אופיר פינס-פז: ברוך השם לא היו הרוגים.

אופיר פינס-פז: זה אירוע שחייב להיבדק והוא חייב להיבדק על ידי גורם חיצוני לא משום שהמשטרה לא יודעת לבדוק, היא יודעת לבדוק, אבל אני חושב שהצדק גם להיראות ולא רק להיעשות.

אופיר פינס-פז: לכן אנחנו כמובן מתנגדים לכל הקריאות.

אופיר פינס-פז: אנחנו, הוועדה, לא קראנו לא לפיטורים של זה ולא לפיטורים של ההוא, למרות שהיו חברי כנסת שאמרו זאת אבל אמרו זאת על דעתם ולא על דעתנו ולא על דעת חברי הוועדה.

אופיר פינס-פז: אנחנו כן חושבים שהאירוע צריך להיבדק לא באמצעות ועדת חקירה ממלכתית ולא בסדר גודל של אירוע כזה, גם לא באמצעות ועדת חקירה פרלמנטרית – זו דעתי האישית כי אני חושב שהכנסת לא יכולה לבדוק אירוע כזה – אבל יש מכשיר שנקרא ועדת בדיקה ממשלתית שאנחנו חושבים שהשר לביטחון פנים צריך ליזום אותו.

אופיר פינס-פז: האירוע הזה צריך להיבדק על ידי גורם חיצוני בלתי תלוי.

אופיר פינס-פז: אגב, לא המשטרה צריכה להיבדק אלא האירוע כולו צריך להיבדק ואני אומר את זה לכל החברים.

אופיר פינס-פז: כל האירוע צריך להיבדק.

אופיר פינס-פז: צריך לבדוק מה קרה, מה הוביל לזה, הרשומון, השתלשלות הדברים, האלימות, היערכות המשטרה.

אופיר פינס-פז: הכל צריך להיבדק והציבור צריך לדעת מה קרה וצריכה להיות גם איזושהי המלצה או איזושהי תוכנית עבודה כדי שבאמת אנחנו נמנע מאירועים מהסוג הזה בעתיד.

אופיר פינס-פז: אנחנו מאוד לא אהבנו את האלימות שהייתה בפקיעין וגינינו אותה בכל פה, אבל גם לא אהבנו את השימוש בנשק חי.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לשפוט את השוטרים, אני לא מכיר את הנסיבות ואני לא יודע מה היה, אבל אני כאזרח ישראלי, כחבר כנסת, כשאני שומע שיורים בנשק חם בתוך ישוב כמו פקיעין, זה עושה לי רע ואני בטוח שזה עושה רע לכולם.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לומר מה היו הנסיבות כי הדברים האלה ייבדקו.

אופיר פינס-פז: מה שהיינו כן רוצים וזאת משאלת לב של כולנו שנייצר מחדש את היכולת לעבוד ביחד.

אופיר פינס-פז: יושבים כאן מפקדי כל הצפון של המשטרה וגם המפכ"ל בתמונה ואני אתו בקשר יום יומי.

אופיר פינס-פז: יושבים כאן ראשי העדה הדרוזית, כולל ראשי הישוב בפקיעין, ואני אומר שמוכרחים לייצר אמון מחודש ומוכרחים לייצר דפוסי עבודה חדשים כי אחרת אנחנו בכלל לא נוכל להגיע למקום שאנחנו רוצים להגיע אליו שפקיעין היא עיר יפהפייה שאנחנו מראים אותה לא רק לכולנו אלא לכל העולם וכל העולם בא לראות את המקום כי פקיעין היא באמת דבר מיוחד בהוויה הישראלית.

אופיר פינס-פז: היכולת לייצר עבודה מחודשת ואמון מחודש לא תלויה בנו כי אנחנו היום כאן ומחר אנחנו בירושלים אלא היא תלויה מאוד ביכולת שלכם לשבת עוד פעם ועוד פעם לשתות קפה ועוד פעם לדבר.

אופיר פינס-פז: עזבו את האירועים.

אופיר פינס-פז: האירועים ייבדקו.

אופיר פינס-פז: דברו על ההמשך, דברו על העתיד, על מה עושים מחר בבוקר, על איך עובדים ביחד בעוד שבוע.

אופיר פינס-פז: מוכרחים לחזור למקום הזה כדי שבאמת נוכל לדאוג לתושבים, לביטחון ולשקט בכל הגליל.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לכם מאוד על הביקור.

אופיר פינס-פז: נמצאים אתנו ראש המועצה בכפר ורדים, רוני מוסקוביץ, וראש המועצה בתפן, ירון קמחי.

אופיר פינס-פז: נמצאת אתי חברת הכנסת נאדיה חילו ואני מקווה שיצטרפו עוד חברי כנסת.

אופיר פינס-פז: התחלנו את היום עם שמונה חברי כנסת ואני מקווה שזה יהיה לא רק לענייני פקיעין.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להתחיל בציטוט שאני מקווה שיש לי אותו כאן.

אופיר פינס-פז: ראיתי את הראיון עם אלוף פיקוד העורף בוועדת וינוגרד והוא אמר: "אני שלם עם עצמי לגבי ההכנות" אבל הוא אומר כמה דברים נוספים: "העורף הישראלי מבחינת הרשויות והארגונים בתחומי הסמכות והאחריות מצוי במצב בעייתי ביותר.

אופיר פינס-פז: התשתית מיושנת, אנכרוניסטית, אפשר להגיד אולי מנדטורית".

אופיר פינס-פז: באשר למל"ח הוא אומר: "חשיבה לפיה המל"ח הוא הגורם שיתכלל את כל משרדי הממשלה, ומה שאמרתי אולי בפתיחה, נשענת על משהו אנכרוניסטי שלא היה לו שום סיכוי במציאות מבחינתי.

אופיר פינס-פז: לכן המסקנה היא שיש צורך ברה-אורגניזציה בכל הקשור לטיפול בעורף, אולי ליצור רשות לאומית לחירום".

2186: האמת היא שהכנו לך מצגות אבל בגלל קוצר הזמן שלך אני מעדיף לעבור ישר לסדר היום.

אופיר פינס-פז: היינו אצלך במקלטים.

2186: מר רענן דינור במשך שבעה-שמונה חודשים התווכח מי צריך לתחזק את המקלטים, האם העיריות או מישהו אחר.

2186: יש הבדל בין לתחזק לבין לשדרג.

2186: תחזוק, אנחנו טיפלנו וצבענו מה שצריך לצבוע, בדיוק כמו שבמלחמה.

אופיר פינס-פז: אבל קריית שמונה אתה מבין.

2186: כן, אבל אני לא יודע אם התחלתם בקריית שמונה.

קריאה: כן.

2186: בקריית שמונה, כן.

2186: זאת אומרת, מהמזרח למערב.

2186: אני לא יודע מתי יגיעו אלינו.

קריאה: התוכנית המקורית הייתה מקריית שמונה למטה.

2186: אנחנו באים ואומרים עובדות.

2186: בנושא של מקלטים פרטיים דווקא התחילו אצלנו ולצורך כך פועלת קרן ידידות.

2186: התחילו בעיקר בבתים רבי קומות בשכונות מצוקה.

אופיר פינס-פז: עם אלוף פיקוד העורף הנוכחי ישבתם אחרי המלחמה?

2186: ישבנו פעם אחת אחרי המלחמה.

2186: הוא היה אצלנו.

2186: העלינו את כל הנושאים, אבל חוץ מזה אי אפשר לומר שעשינו משהו מיוחד.

אופיר פינס-פז: מה לגבי התוכנית הגדולה של הממשלה?

2186: 2.8 מיליארד שקלים זה ישראבלופ ואני רוצה לומר לך שמה שמדאיג אותי ומה שגורם לי לתסכול זה לא שאתה כיושב-ראש ולא 120 חברי כנסת שיכולים לעשות שינויים במה שהממשלה עושה.

2186: אתם לא יכולים וזה התסכול הכי גדול.

2186: אני שואל איך אפשר שממשלה לא יודעת לאיפה הלך הכסף.

2186: הנה, ברגעים אלה, עכשיו, אתה ראית לבד, הגיע אדם שחשבתי שהוא נכנס עם הרצל, אבל הוא הסתכל עלי כאילו הוא נפל מהירח ואמר לי שהוא לא בא עם אלא הוא בא מהחברה הזאת שאדון רענן דינור לקח אותה על מנת לבדוק להיכן הלך הכסף.

אופיר פינס-פז: עכשיו מחפשים את הכסף.

2186: כן.

2186: עכשיו לא יודעים להיכן הלך הכסף והאם זה נכון ששלמה בוחבוט אומר שזאת תוכנית האפסים.

2186: אני קורא לזה תוכנית האפסים ואני לא רוצה להוסיף.

2186: אם אני הייתי מקבל, תאמין לי שהייתי מודה במכתבים אבל לא קיבלתי.

אופיר פינס-פז: יש בעיה אחת עם השם הזה תוכנית האפסים.

אופיר פינס-פז: אתה אומר שמי שנתן הוא אפס, נתנו אפס, התבצע אפס, ומי שקיבל אפס הוא אפס.

2186: זה אתה אמרת ולא אני.

אופיר פינס-פז: לכן אמרתי שיש בעיה עם תוכנית האפסים וצריך לשנות את השם.

2186: יושבים גאונים במשרדי ממשלה ואני אומר לך למה הם גאונים.

2186: אני 31 שנים ראש עיר ואני יותר ותיק ממך כחבר כנסת ואני יודע ותיק מאדון רענן דינור.

2186: ב-1996 שמעון פרס היה ראש-ממשלה, באנו אליו עם תוכנית גרנדיוזית והוא אמר לנו שהשתגענו כי אנחנו רוצים את כל תקציב המדינה.

2186: הקימו את המחלקה לתיאום ובקרה, היה שם יוסי רוסו והוא אמר שנכין תוכנית.

2186: הכינו תוכנית 838 ואז ידענו שלקו העימות נותנים 350-400 מיליון שקלים תוספתי לשנה, ידענו בדיוק מה מקבלים, והכל היה כתוב.

אופיר פינס-פז: כמה אתה אמור לקבל בתכנית כולה?

2186: כלום.

אופיר פינס-פז: לא יכול להיות.

אופיר פינס-פז: הנה, אני רואה בנייר של משרד הפנים שאתה אמור לקבל.

2186: חוץ מזה.

2186: 3 מיליון שקלים קיבלתי במלחמה.

אופיר פינס-פז: זהו?

2186: אלא מה?

2186: לא היו לי עלויות במלחמה?

אופיר פינס-פז: הצטרף אלינו חבר הכנסת יוחנן פלסנר מקדימה.

2186: משרד השיכון לא נתן לי שום דבר מיוחד, משרד התעשייה והמסחר לא נתן כלום, אף אחד לא נתן שום דבר.

אופיר פינס-פז: אנחנו ביקשנו ממישהו ממשרד ראש-הממשלה לבוא לנושא הזה.

2186: הוא נמצא כאן.

אופיר פינס-פז: מה תפקידך?

דוד בן-ימיני: אחרי המלחמה התחלתי כראש מינהלת שיקום הצפון.

אופיר פינס-פז: אתה אחראי על התוכנית הממשלתית, לתכלל אותה?

אופיר פינס-פז: כל המשרדים כאילו אמורים להשתתף בה.

דוד בן-ימיני: בהמשך אני אתייחס לזה.

2186: אל תיקח את זה על עצמך.

2186: למה לך?

2186: אמרתי לרענן דינור שהוא לקח משרד יחסי ציבור שיסבירו לכל מדינת ישראל למה למרות שנותנים תקציבים לקו העימות תוקפים את הממשלה, אחרי חודש הוא לקח משרד שבודק לאיפה הלך הכסף.

2186: שיסביר להיכן הלך הכסף או שהכסף נגנב.

2186: אני אומר שהוא לא נגנב אלא פשוט נתנו למשרדים והמשרדים עשו בכסף הזה מה שהם רוצים והכל התמוסס.

רוני מוסקוביץ: משפט בנושא שיקום הצפון.

רוני מוסקוביץ: אמרת נכון, זה לא צריך להיות שיקום הצפון אלא חיזוק הצפון.

אופיר פינס-פז: פיתוח.

אופיר פינס-פז: התוכנית הזאת אושרה עת אני הייתי שר בממשלה וגם אז אמרתי שזה מהר מדיי.

אופיר פינס-פז: תוכנית במיליארדי שקלים לא עושים בשנייה, אבל אז ראש-הממשלה אמר שזאת לא תוכנית לשיקום כי שיקום זה שיקום אלא זאת תוכנית לפיתוח הצפון, לעשות דברים חדשים כדי לייצג בצפון את אותה מסה קריטית בכל התחומים – כלכלי, חברתי, תרבותי, חינוכי – כדי שהצפון יהפוך להיות מקום שאנשים באים אליו ממרכז הארץ.

אופיר פינס-פז: זאת הייתה המטרה כפי שהצהירו עליה בכמה ישיבות.

רוני מוסקוביץ: אני מסכים אתך שמה שעשו עשו באמת בחיפזון.

רוני מוסקוביץ: גם בגלל להט הדברים וגם בגלל הרצון לרצות את ראש-הממשלה ואת העבודה נתנו בעיקר לאנשי האוצר ואנשי האוצר יודעים לשחק במספרים ולשחק בכולנו למרות שאנחנו ערניים וחכמים.

רוני מוסקוביץ: קח לדוגמה את משרד הגמלאים שעד לרגע זה לא קיבלו תקציב שהבטיחו להם כי אמרו להם שזה דרך הרווחה וברווחה עוד לא יודעים על זה.

רוני מוסקוביץ: בקיצור, פקידי האוצר משחקים ודוגמאות לא חסרות.

רוני מוסקוביץ: הכוונה הייתה טובה, אבל החיפזון פה היה באמת מהשטן.

רוני מוסקוביץ: אני חושב שכן ברמת המדיניות לקחו את קו העימות יחד עם חיפה, יחד עם הקריות ויחד עם עוד ישובים שבאמת כל הכבוד להם, אבל אי אפשר להשוות את זרעית, את דובב ואת פקיעין וחורפיש למה שקורה בחיפה ולעוצמה של חיפה כעיר אוניברסיטאית עם נמל ים ונמל תעופה, רבות וכל מה שיש.

רוני מוסקוביץ: לקחו 2,8 מיליארד שקלים שהתמוססו ונבלעו.

רוני מוסקוביץ: אני לא מדבר על כפר ורדים שמהווה דוגמה יוצאת דופן שלא מגיע לה כלום בגלל המצב הסוציו-אקונומי אבל אני רואה מה קורה אצל השכנים שלי.

רוני מוסקוביץ: אני רואה את השכנים הקרובים כולל המגזר הלא יהודי וזה פשוט עוול שזועק לשמים.

רוני מוסקוביץ: עדיף שהיו אומרים שלא עושים כלום, אבל יצרו ציפיות במהלך הזה ובאמירה הזאת.

רוני מוסקוביץ: ישבנו כאן לדיון די מצומצם בו השתתפו גם דוד וגם ליאור שילת, לפני שסיים את תפקידו, והוא הודה ואמר שנעשתה כאן טעות.

רוני מוסקוביץ: זאת אומרת, גם במשרד ראש-הממשלה הבינו שהעניין הזה הוחמץ.

רוני מוסקוביץ: אני אומר שעדיין לא מאוחר, בעיקר כאשר תקציב 2008 נמצא על סדר היום.

ירון קמחי: לגבי ההיערכות אחרי המלחמה.

ירון קמחי: קיבלנו אזעקה וסוף סוף חיברו אותנו למערכת, דבר שהוא לזכות פיקוד העורף.

ירון קמחי: שתי נקודות לגבי ההמשך כאשר הנקודה הראשונה היא הנושא של החוק לעידוד השקעות הון שהולכים לבטל אותו ואני חושב שזה יהיה חמור מאוד ותהיה לזה השפעה קשה על פיתוח התעשייה בפריפריה.

אופיר פינס-פז: מה עומדים להציע במקומו?

ירון קמחי: כלום.

קריאה: עוד לא עומדים לבטל אותו.

ירון קמחי: עומדים לבטל אותו.

ירון קמחי: הוא כבר מת לגמרי.

ירון קמחי: יש תקציב של נדמה לי 150 מיליון שקלים ובקשות של 14 מיליארד שקלים.

2186: פעם התקציב היה 2 מיליארד שקלים.

ירון קמחי: דבר נוסף הוא הנושא של החלפת קרקעות באזורי תעשייה.

ירון קמחי: באזורי תעשייה יש קרקעות פרטיות.

ירון קמחי: עד לפני שנתיים-שלוש היו עושים החלפות ואפשר היה לפתח את אזורי התעשייה, אבל היום אם יש לי אדמה פרטית באמצע אזור התעשייה, אני תקוע עם זה ואני לא יכול לפתח את המקום כי המינהל הפך לסוחר קרקעות.

ירון קמחי: במקום שהמינהל יהיה עובד מדינה, הוא סוחר קרקעות ופועל משיקולים כלכליים ואנחנו תקועים עם אזור תעשייה שאי אפשר לפתח אותו.

אופיר פינס-פז: יש לנו אתם סיפור גדול באדמות תע"ש ואנחנו מתרשמים שזה יותר עסק.

ירון קמחי: הם לא סוחרים אלא הם משרתי ציבור כמונו.

אופיר פינס-פז: הם יכולים לראות את עצמם גם כשומרי הקרקע.

דוד בן-ימיני: אני אתחיל בבעיה שהיא אולי הבעיה השורשית.

דוד בן-ימיני: אני הצטרפתי ממש בסוף המלחמה לכל התהליך הזה.

אופיר פינס-פז: אתה עובד תחת מנכ"ל משרד ראש-הממשלה.

דוד בן-ימיני: כן.

דוד בן-ימיני: היה כאן רצון כן של הממשלה על כל שריה לתת כתף לצפון אחרי המכה שהוא קיבל ובאמת היה כאן גם הרבה כסף.

דוד בן-ימיני: כלומר, יש פה הרבה כסף.

דוד בן-ימיני: זה לא מספר בעלמא.

דוד בן-ימיני: כאשר אומרים 2,8 מיליארד שקלים, זה לא איזה מספר שמישהו זרק אותו אלא יש לזה 2,8 מיליארד שקלים ואנחנו יודעים גם איפה הם נמצאים.

דוד בן-ימיני: אני מסכים עם שלמה בוחבוט שבסוף, בקצה, ראש עיר או ראש מועצה בא ושואל מה מכל הסיפור הזה הוא קיבל.

דוד בן-ימיני: מספר הקטיושות שספגה אותה עיר מהווה מדד לראש העיר וראש העיר מתרגם את זה לאיזשהו תג מחיר ובסוף הוא יקבל המחאה על סך 50 או 100 מיליון שקלים, אבל זה לא קרה.

דוד בן-ימיני: אתה בטח מכיר את ליאור שילת, ראש אגף בקרה דאז.

אופיר פינס-פז: זה שהממשלה לא מסוגלת להחזיק בחור כמו ליאור שילת ולהפוך אותו לעובד מדינה לאורך שנים, זאת כבר שאלה של מה קורה בשירות הציבורי.

דוד בן-ימיני: או מה שקורה בשוק הפרטי.

אופיר פינס-פז: נכון.

אופיר פינס-פז: אתה צודק.

אופיר פינס-פז: או גם וגם.

דוד בן-ימיני: זה לא הוגן, מפני שהייתה לו הצעה רצינית מאוד.

אופיר פינס-פז: אני בטוח.

אופיר פינס-פז: הוא בחור מוכשר מאוד.

דוד בן-ימיני: כן, בחור מוכשר.

דוד בן-ימיני: מה שקרה פה שהם באמת פיזרו את זה בין המשרדים והגדירו מה זה התקציב השוטף ומה זה התקציב התוספתי והכל ברור ואפשר להוכיח אותו במספרים.

דוד בן-ימיני: בסוף, בקצה, זה התפזר על 108 רשויות.

דוד בן-ימיני: קח את ה-600 מיליון שקלים שמשרד הפנים חילק לרשויות.

דוד בן-ימיני: הרי הוא לא חילק את זה ל-25 רשויות, ואני סתם זורק מספר בצפון, אלא הוא חילק את זה ל-108 רשויות וכשסכום כזה מתפזר, בסוף זה מגיע למספרים קטנים שלא נותנים את התחושה שיש כאן משהו רציני.

אופיר פינס-פז: החברה הזאת עובדת תחתיך?

דוד בן-ימיני: לא.

דוד בן-ימיני: היא תחת אגף בקרה במשרד ראש-הממשלה.

דוד בן-ימיני: אני מלווה, אני מיודע, אבל היא מופעלת על ידי אגף בקרה.

אופיר פינס-פז: היא בעצם גם בודקת אותך.

דוד בן-ימיני: מה זה בודקת אותי?

דוד בן-ימיני: אנחנו בודקים שבאמת החלטות הממשלה התבצעו וכאשר שלמה בוחבוט אומר שהוא לא קיבל, צריך לבוא ולומר לו שהוא כן קיבל אלא שאולי הוא לא יודע והיו לנו הרבה מקרים שבאמת ראשי רשויות לא ידעו שהם היו אמורים לקבל את זה.

דוד בן-ימיני: החברה התחילה לעבוד.

אופיר פינס-פז: אני לא מבין מה אתה אומר.

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת הם לא ידעו שהם אמורים לקבל?

אופיר פינס-פז: אני אומר לך מה אני חושב שהם לא ידעו.

אופיר פינס-פז: הם קיבלו איקס, הם ידעו מראש שהם יקבלו את האיקס הזה, לאיקס הזה קראו פעם איקס ועכשיו קישטו אותו, שמו עליו צלופן עם סרטים אדומים, הביאו את אותו איקס ואמרו לו שזאת התוכנית לצפון.

אופיר פינס-פז: צבעו תקציבים פעמיים.

דוד בן-ימיני: לכן ה-2,8 מיליארד שקלים נחלקים לתקציב שוטף שלפי דבריך ממילא היו מקבלים אותו ולתקציב תוספתי של 1,5 מיליארד שקלים.

דוד בן-ימיני: התקציב התוספתי הזה נוסף לכל תחום ותחום.

2186: מה זאת אומרת לקחו את הכסף שלי וצבעו אותו פעמיים?

אופיר פינס-פז: את הכסף המשרדי.

אופיר פינס-פז: לא שלך.

דוד בן-ימיני: צריך להציג תמונה כוללת.

דוד בן-ימיני: לכן באו ואמרו שזה התקציב השוטף וזה התקציב התוספתי שהוא 1,8 מיליארד שקלים וזה לא כסף קטן אלא זה מקרו.

דוד בן-ימיני: הלכו לכל משרד ומשרד בנפרד כאשר כל משרד לקח את זה על פי החלטות הממשלה וחילק את זה על פי הצרכים ולכן זה התמסמס לא במובן השלילי אלא התפזר.

2186: היום הנציגים כאן.

דוד בן-ימיני: הם נפגשו עם נהריה, הם יושבים עם כל ראש רשות.

אופיר פינס-פז: אפשר לקרוא להם לכאן ולשמוע אותם?

דוד בן-ימיני: אני לא חושב.

דוד בן-ימיני: כאמור, הם הלכו לכל המשרדים, אספו את הנתונים מכל המשרדים והולכים לכל הרשויות כדי לראות מה קיבלה הרשות והאם החלטות הממשלה של כל משרד ומשרד אכן מתממשות.

אופיר פינס-פז: תגיד לי אתה – עזוב את החברה ועזוב את שלמה בוחבוט וכולם – חמישה דברים שהממשלה עשתה בכל הגליל ושייכים לתוכנית הזאת.

אופיר פינס-פז: תאמר לי חמישה דברים שאנחנו מבינים מה הם.

דוד בן-ימיני: קודם כל, בתחום הביטחון היא עשתה ועושה ואנחנו ממשיכים לעשות.

אופיר פינס-פז: היא לא הייתה אמורה לעסוק בכלל בנושא הביטחון.

דוד בן-ימיני: שאלת מה עשתה הממשלה.

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: לא שאלתי מה עשתה הממשלה.

אופיר פינס-פז: שאלתי מה עשתה הממשלה בתחום התוכנית של פיתוח הגליל וביקשתי שתיתן לי חמישה פרוייקטים.

דוד בן-ימיני: לא הכל התבצע כי יש חלק מהדברים שהם בתהליכים של עבודה, מכרזים וכולי.

דוד בן-ימיני: למשל כל התקציב של משרד הפנים שהיה סדר גודל של 600 מיליון שקלים בתוך התוכנית – סכום שניתן למשרד הפנים – הועבר לרשויות.

2186: במלחמה.

דוד בן-ימיני: מה זה משנה?

2186: מלחמה ותוכניות הבראה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר לך שאתה תדע - ותעבור על הפרוטוקולים של ישיבות הממשלה שהם לא פרוטוקולים חסויים – שהכוונה הייתה שכל התקציב הזה, וכך המשרדים גם הונחו והשרים הונחו, אמור לעשות פרוייקטים חדשים ולא נועד לכיסוי גירעונות לישובים שזה משהו אחר ולא לתוכניות הבראה שהן משהו אחר.

אופיר פינס-פז: התקציב לא נועד לדברים מהסוג הזה אלא היו צריכים להקים פה למשל אמפיתיאטרון – סתם דוגמה – במעלות או במקום אחר שיהיה לכל האזור הזה של הגליל.

אופיר פינס-פז: זה מה שנדרשנו אנחנו להציע.

אופיר פינס-פז: אני נדרשתי כשר המדע, התרבות והספורט להציע פרוייקט בתחום המדע, פרוייקט בתחום התרבות, פרוייקט בתחום הספורט, להקים פה אולי איזשהו מגרש כדורגל ל-30 אלף אנשים.

אופיר פינס-פז: זה היה סוג הדיון.

דוד בן-ימיני: עושים את זה.

אופיר פינס-פז: תן לי חמישה פרוייקטים.

דוד בן-ימיני: כל נושא תשתיות העל הוא מחוץ לתוכנית והוא בנוסף לתוכנית.

דוד בן-ימיני: אני אתן לך דוגמה שתמיד שאני מזכיר אותה שלמה כועס עלי כי זה כאילו לא רלוונטי.

דוד בן-ימיני: כביש 90 עד קריית שמונה שיוצא לדרך, וכבר נבחר קבלן, בסדר גודל של 400 מיליון שקלים.

דוד בן-ימיני: אתה סופר את זה או לא סופר את זה?

קריאה: זה התחיל אחרי מלחמת שלום הגליל.

אופיר פינס-פז: אם זה התחיל לפני המלחמה, אני לא סופר את זה.

דוד בן-ימיני: למה?

דוד בן-ימיני: זאת החלטה.

2186: אני יודע שביטלו את זה עכשיו.

דוד בן-ימיני: לא ביטלו.

אופיר פינס-פז: לא, אנחנו לא רוצים להתווכח אתך.

2186: המחלף בתל-אביב הוא תוכנית ביטחונית?

2186: אתה מכניס לי כל דבר באותה תוכנית?

דוד בן-ימיני: לא, אני מסתכל על הצפון.

2186: זה תקציב שהיה קיים.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להתווכח.

אופיר פינס-פז: תגיד לי אתה חמישה פרוייקטים.

אופיר פינס-פז: אתה אומר כביש 90.

אופיר פינס-פז: אני רושם, כביש 90.

דוד בן-ימיני: כביש 90, ההשלמה שלו.

דוד בן-ימיני: בעקבות המלחמה הוחלט להקצות 400 מיליון שקלים.

אופיר פינס-פז: אני מפרסם מה שאתה אומר.

אופיר פינס-פז: אתה אומר כביש 90.

דוד בן-ימיני: אני אתן לך עוד כמה דוגמאות.

דוד בן-ימיני: למשל הכניסה הקשה לעיר צפת, נושא שדורש מיליוני שקלים.

2186: גם זה היה ממילא בתוכנית.

דוד בן-ימיני: לא.

2186: אל תגיד לי לא.

2186: למה אתה אומר לי לא?

2186: זה היה ממילא בתוכנית.

2186: כל נעץ אתה מכניס לתוכנית.

אופיר פינס-פז: תן לי עוד שלוש דוגמאות.

דוד בן-ימיני: כביש כניסה צפוני לטבריה.

דוד בן-ימיני: 150 מיליון שקלים להכנת זמינות הרכבת לכרמיאל וזה עבור הפקעות ותשלומים.

דוד בן-ימיני: 100 מיליון שקלים הלכו רק לזמינות של הכביש לקריית שמונה.

דוד בן-ימיני: הנה, נתתי לך כמה דוגמאות.

קריאה: אפילו שאול מופז אומר שזה לא נכון.

דוד בן-ימיני: אנחנו עוסקים עכשיו בהשקעה גדולה מאוד שלא הגענו לכל המקומות עדיין.

דוד בן-ימיני: הממשלה הקציבה 75 מיליון שקלים לשדרוג המקלטים.

אופיר פינס-פז: מהתקציב הזה?

דוד בן-ימיני: לא.

דוד בן-ימיני: זה מעבר לתקציב הזה.

2186: אמרו לנו כאן שיש רק 50 מיליון שקלים.

יוחנן פלסנר: זה לא מ-2007?

יוחנן פלסנר: זה 1.5 מיליארד שקלים שהיו אמורים לצאת ב-2007?

דוד בן-ימיני: התקציב הזה הוא למימוש בסוף 2006 בחלקו ובשנת 2007 והוא נגרר לכיוון 2008.

יוחנן פלסנר: אמור להיות דוח שמראה את התוספתי.

דוד בן-ימיני: יש לנו דוח כזה.

2186: אין דוח.

דוד בן-ימיני: יש הבדל בין משרדי הממשלה.

דוד בן-ימיני: פואד קיבל למשל 40 מיליון שקלים והוא כעס כי הוא אמר שלא נותנים לו.

דוד בן-ימיני: פואד לקח את הכסף הזה ומתחיל לתת אותו לפרוייקטים שונים שלאו דווקא הולכים ישירות לשלמה או לג'קי אלא לסביבה.

אופיר פינס-פז: לא משנה, אבל לגליל.

דוד בן-ימיני: המשרד להגנת הסביבה קיבל 20 מיליון שקלים לטיפול בנחלים בגליל בגלל שבמלחמה הם זוהמו.

דוד בן-ימיני: זה נחשב?

2186: בגלל המלחמה הנחלים זוהמו?

דוד בן-ימיני: כן, בגלל השריפות.

דוד בן-ימיני: לך תראה את הצרות בכינרת.

אופיר פינס-פז: בסדר, זה נחשב.

דוד בן-ימיני: נתתי לך מספר דוגמאות.

אופיר פינס-פז: אתה עובד היום תחת מתן וילנאי?

גרשון שקד: כן.

דוד בן-ימיני: אנחנו הובלנו את זה.

דוד בן-ימיני: הם זרוע הביצוע שלנו.

אופיר פינס-פז: הם לא חושבים כך.

אופיר פינס-פז: משרד הביטחון עוד לא זרוע ביצוע שלכם.

דוד בן-ימיני: במקרה הזה כן.

אופיר פינס-פז: המרטכ"ל יושב עם ראש-הממשלה ועם נציג של משרד הביטחון?

גרשון שקד: בין יתר הפעילויות שלנו אנחנו עוסקים בניהול וביצוע של כל שיקום המקלטים בצפון.

גרשון שקד: במסגרת התוכנית שיצאה לדרך לשיקום כ-3,200 מקלטים בקו של עכו-עמיאד, כולל טבריה.

נאדיה חילו: גם בנייה חדשה?

גרשון שקד: לא.

גרשון שקד: בעיקר שיפוץ והבאת המקלטים לרמה סבירה, בטיחותית ונאותה לשירות.

נאדיה חילו: יש עוד מישהו שעוסק בבנייה במקביל אליכם?

גרשון שקד: אני מדבר על שיפוץ ושיקום המקלטים ולא על בנייה חדשה.

גרשון שקד: אנחנו מדברים רק במקלטים הציבוריים.

נאדיה חילו: הבנתי, אבל יש מישהו אחר שמטפל בבנייה חדשה?

נאדיה חילו: אנחנו גם יודעים שבהרבה מאוד מקומות, במיוחד בישובים הערבים, בהם אין בכלל מקלטים ולכן גם אין מה לשפץ.

דוד בן-ימיני: לא צריך לשאול אותו את השאלה הזאת.

דוד בן-ימיני: הוא זרוע ביצוע של הפרוייקט הזה ולצורך כך נבחר אגף בינוי במשרד הביטחון והאנשים שיושבים כאן עושים עבודה מצוינת.

דוד בן-ימיני: מי שהוביל את הפרוייקט הזה זה משרד ראש-הממשלה.

דוד בן-ימיני: אם אתה רוצה לשאול אותו כמדיניות על המגזר הערבי, לא הוא האיש.

דוד בן-ימיני: הוא עושה את העבודה.

אופיר פינס-פז: מה אתה עונה לגבי המגזר הערבי?

דוד בן-ימיני: אין מקלטים ציבוריים במגזר הערבי.

דוד בן-ימיני: לא ניבנו במשך השנים וזאת עובדה.

2186: זה לא מדויק.

2186: אצלנו ביישובי קו העימות ניבנו בישובים הערביים.

דוד בן-ימיני: אנחנו מדברים על הצפון ולא על יישובי קו העימות.

דוד בן-ימיני: קח את אל-שגור, דיר אל-אסאד וכולי, העיר המאוחדת הזאת.

דוד בן-ימיני: אנחנו לא טיפלנו במוסדות חינוך ואמרנו שקודם נלך לציבורי ומצאנו 3,200 מקלטים ציבוריים כאשר במגזר הערבי היו אבל הם היו בודדים.

אופיר פינס-פז: מה אתם עומדים לעשות שם?

אופיר פינס-פז: מה התוכנית?

דוד בן-ימיני: אמרנו שהולכים למגזר ועושים את כל המקלטים במוסדות החינוך למרות שבמגזר היהודי לא עשינו.

דוד בן-ימיני: עוד לא התחלנו – כמו שעוד לא התחלנו לעבוד במעלות - אבל בקרוב אנחנו מתחילים.

נאדיה חילו: באיזה ישובים?

דוד בן-ימיני: אני לא זוכר כרגע, אבל אני יכול להעביר לך את השמות.

דוד בן-ימיני: פיקוד העורף מוביל את זה בתיאום אתי.

דוד בן-ימיני: השלב הנוסף הוא הוועדה שאנחנו עכשיו מקימים אותה ועובדים עליה שהיא צריכה לבוא ולקבוע את המדיניות באשר לממ"ד כי הפתרון לא יהיה בניית מקלטים ציבוריים.

דוד בן-ימיני: במגזר הערבי, בכפרים, גם אין מקום לבנות ומדובר בשטחים גדולים.

דוד בן-ימיני: לכן הכיוון צריך להיות ממ"דים או תוספת או להתאים חדרים קיימים לממ"דים וכאן אנחנו רוצים לראות במה המדינה תשתתף ובמה הציבור ישתתף, כל אדם פרטי שיצטרך לעשות זאת.

דוד בן-ימיני: אגב, הבעיה לא קיימת רק כאן אלא היא קיימת במעלות, בנהריה, בכרמיאל ובקריית שמונה.

דוד בן-ימיני: יש מקומות שאין ממ"דים.

דוד בן-ימיני: הדירות שניבנו לפני 1991, אין בהן ממ"דים ולכן גם בזה אנחנו מטפלים כעת.

אופיר פינס-פז: פיקוד העורף, אתם רוצים להוסיף משהו?

קריאה: אני לא חושבת שיש לי משהו אלא אם כן יש לכם משהו ספציפי שאתם רוצים לשאול.

אופיר פינס-פז: לא.

דוד בן-ימיני: אני רוצה להדגיש את נושא החינוך.

דוד בן-ימיני: שאלת לגבי התוכנית.

דוד בן-ימיני: בצפון ייבנו 260 כיתות, מתוכן 220 במגזר, שם יש פיגור גדול מאוד.

2186: במסגרת אותו תקציב.

דוד בן-ימיני: כן.

2186: אני מצדיע לך ולממשלת ישראל.

2186: באמת.

2186: זאת אומרת שאנחנו לא קיימים.

2186: אם לא הייתה מלחמה, לא היו בונים כיתות.

2186: אני חושב שאתה מטעה.

2186: מפעל הפיס, יש לו מנדט לבנות אלפי כיתות במסגרת משרד החינוך.

2186: אתה בא היום ולוקח תקציב של מע"צ, מלביש עליו את ה-1,8 מיליארד שקלים.

2186: זאת אומרת שלנו מגיע תקציב רק אחרי מלחמה.

אופיר פינס-פז: השאלה גם איך מציגים את העובדות.

אופיר פינס-פז: בפועל האוצר אומן התיחמונים לקח את הכספים המיועדים והקיימים.

אופיר פינס-פז: אתה באמת חושב שכביש 90 עם 400 מיליון שקלים זה בא מכאן?

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: הם אמרו שהם יתחילו לצבוע.

אופיר פינס-פז: אגב, אני אומר לך מתי השיטה הזאת נולדה כי אתה צריך להתמודד עם זה ואני מאמין שאתה רוצה לעשות ולהשאיר גם טביעות אצבעות.

אופיר פינס-פז: השיטה נולדה בתוכנית הגדולה למגזר הערבי ב-4 מיליארד שקלים.

אופיר פינס-פז: הוציאו שם 3 מיליארד שקלים אבל מה-3 מיליארד שקלים 2 פסיק משהו – ואני לא רוצה לומר את המספר המדויק – היו תקציבים צבועים קיימים למגזר הערבי ושקל לא בתוך הישוב הערבי אלא הכל היה מסביב, כביש כזה ורכבת כזאת.

אופיר פינס-פז: אלה היו דברים שהיו מתוכננים.

אופיר פינס-פז: סימנו, צבעו, צבעו וסימנו, ואמרו שהנה, קיבלו.

אופיר פינס-פז: מה קיבלו?

אופיר פינס-פז: לא קיבלו כלום.

דוד בן-ימיני: אני יושב כעת עם שלמה על תוכנית לשלוש השנים הבאות לצפון – שנת 2008, 2009, 2010 - על פי הנחיה של רענן דינור.

דוד בן-ימיני: אני מקווה שהתוכנית הזאת תקרום עור וגידים.

דוד בן-ימיני: אנחנו מציגים אותה בחודש הבא.

דוד בן-ימיני: אני מקווה שהתוכנית הזאת תביא איזושהי בשורה כי היא באמת בתחומים מאוד מוגדרים.

אופיר פינס-פז: אנחנו נוסעים מכאן לחורפיש ולצפת ונראה גם מה קורה ברשויות האלה.

2186: השאלה היא אם אתם יכולים לסייע לנו.

2186: את 2007 הפסדנו וזה נגמר ואיחרנו את הרכבת, אבל אנחנו הכנו תוכנית וגיבשנו אותה עם כמה ראשי ערים ואמרנו שייתנו לנו את מה שנתנו לנו ב-1996 ואני לא רוצה שום תוספות.

2186: שייתנו לנו עם ההתייקרויות.

2186: אני מקווה שאולי גם אתם תנסו לדחוף.

אופיר פינס-פז: אנחנו כל הזמן דוחפים.

2186: שיצבעו תקציבים פר ישוב כי אם לא, אי אפשר לבדוק.

2186: אתה יכול להביא את כל החברות לבדיקה ולא תדע.

2186: אתה נותן למשרד השיכון 400 מיליון שקלים והוא עושה בזה מה שהוא רוצה.

אופיר פינס-פז: תוכנית העבודה צריכה להיות רשות מקומית מול משרדי הממשלה.

2186: נכון.

אופיר פינס-פז: כאשר לכולם ברור מה אמור להיות כי אחרת חבל על הזמן.

אופיר פינס-פז: תזמינו את ועדת המנכ"לים ליום שלם, תזמינו כל ראש רשות לחצי שעה - אחרי שעובדים אתו מראש ולא שמתחילים אתו בחצי שעה – לסיכומים.

דוד בן-ימיני: זאת הייתה התוכנית המקורית של רענן דינור.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

רכאד חיידאן: אני מברך את חבר הכנסת אופיר פינס יושב-ראש ואת חברת הכנסת נאדיה חילו.

רכאד חיידאן: אני שמח לקבל את חברי המצומצמת כאן.

רכאד חיידאן: הייתי מקווה שיגיעו גם חברי כנסת נוספים כי יש דברים חשובים ולדעתי בהמשך לישיבה שהייתה בפקיעין חשוב לשמוע את הדברים, גם לקבל את הנתונים בתקווה שאכן יעזרו לנו לטפל בנושאים האלה.

רכאד חיידאן: אנחנו קודם כל נציג מצגת ונסביר אותה.

רכאד חיידאן: אשמח לענות על שאלות בסופה או תוך כדי הצגתה.

אופיר פינס-פז: אני שמח להיות כאן.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שנהיה מפוקסים על המטרה שלנו, כי זה מה שעשינו במעלות וזה מה שהיינו אמורים לעשות בפקיעין אבל בגלל המהומות שם דנו בנושאים אחרים.

אופיר פינס-פז: באנו לראות שני דברים: האחד, האם יש שינוי אחרי המלחמה בכל מה שקשור לנושא ההגנה על העורף, והדבר השני הוא שהממשלה דיברה גבוהה גבוהה על תוכנית שלמה לא רק של שיקום הגליל אלא על פיתוח הגליל, התוכנית המפורסמת של הממשלה עם תקציב של 2.8 מיליארד שקלים תוספת.

אופיר פינס-פז: רצינו לראות האם חורפיש קיבלה משהו מהתוכנית הזאת.

נאדיה חילו: איזה פרוייקטים יש לה.

אופיר פינס-פז: אנחנו עושים מעקב כדי לראות האם הישובים קיבלו או שהכל נשאר במסגרת יחסי ציבור.

רכאד חיידאן: אתה תקבל את כל הנתונים האלה.

רכאד חיידאן: כיוונו את המצגת לנושא הזה.

רכאד חיידאן: אנחנו גם נציג את המצב הפיננסי של הרשות ותוכנית ההבראה שהיא חלק מתוך הדבר הזה.

רכאד חיידאן: שטח השיפוט הוא 4,300 דונם.

רכאד חיידאן: יש שכונת חיילים משוחררים.

רכאד חיידאן: היום – ואני מבקש כאן את עזרתך, חבר הכנסת אופיר פינס, ודיברנו על זה פעם אחת - תוכנית המתאר נמצאת עדיין בתחילת הטעינה אצל שמאי אסיף.

רכאד חיידאן: יש כסף לנושא הזה ואני מקווה שתעזור לנו לקדם את זה בקצב יותר מהיר.

רכאד חיידאן: נראה לכם תמונות שצולמו בתקופת המלחמה.

רכאד חיידאן: זה אחד מימי השישי הקשים כאשר היו הרבה פצועים ונפגע אחד מבתי הספר.

רכאד חיידאן: נפגע אחד המקלטים.

אופיר פינס-פז: מה המרחק שלכם מהגבול?

רכאד חיידאן: 2.4 קילומטרים.

רכאד חיידאן: לגבי המקלטים.

רכאד חיידאן: הישוב הוא ישוב כפרי עם בנייה כפרית ובתים פרטיים, כך שהתושבים חייבים לבנות מקלטים ובתקופה מסוימת גם ממ"דים.

רכאד חיידאן: 30 אחוזים מבתי האב או מהבתים ויחידות הדיור מתגוררים בישוב הישן ואין להם מקלטים.

רכאד חיידאן: יש ארבעה מקלטים ציבוריים שמחייבים שדרוג.

רכאד חיידאן: פעם אחת דובר על מצ'ינג ואמרתי שאני מוכן לקחת מצ'ינג מאה אחוזים כי בסך הכל מדובר בארבעה מקלטים אבל גם זה לא נעשה והמקלטים האלה לא טופלו.

רכאד חיידאן: ארבעת המקלטים לא מוכנים במאת האחוזים לשהייה ארוכה ומזל שהסוכנות מיזגה את המקלטים האלה ויכולנו להשתמש גם בהם.

רכאד חיידאן: אגב, במלחמה אנחנו השתמשנו בהם לטיפול בגיל הרך.

רכאד חיידאן: את הנוער הסענו לתל-אביב ולמרכז ובגיל הרך, עד גיל 6-7, טיפלנו בהם במקלטים.

רכאד חיידאן: אחד מבתי הספר שנפגע חטף קטיושה ביציאת חירום של אחד המקלטים כאשר חצי שעה לפני כן יצאו משם שישים ילדים.

רכאד חיידאן: תכננו שני גנים וסוכם עם אלוף פיקוד העורף שאנחנו בונים אותם בבנייה ביטחונית כדוגמת שדרות.

רכאד חיידאן: שמעתי לפני חודש - ואני מנסה לתפוס את אלוף הפיקוד במשך החודש האחרון ולא מצליח – שלמעשה אין לזה תקציב למרות שהובטח וסוכם עם אלוף הפיקוד.

דוד בן-ימיני: זה תקציב של משרד החינוך או משרד השיכון?

רכאד חיידאן: לא.

רכאד חיידאן: הסיכום הוא שהוא מממן את הכל אבל אני מוכן שיממן את הדלתא של המיגון.

אופיר פינס-פז: כמה זה עולה?

רכאד חיידאן: אנחנו מדברים על מיליון ו-600 אלף שקלים בסך הכל עבור שני הגנים האלה כולל מיגון.

רכאד חיידאן: קרוב ל-400 אלף שקלים עולה המיגון.

אופיר פינס-פז: הדלתא היא 400 אלף שקלים.

דוד בן-ימיני: אני לא יודע.

אופיר פינס-פז: כך הוא אומר.

דוד בן-ימיני: אם הוא אומר, הוא כנראה יודע.

דוד בן-ימיני: באופן כללי אנחנו עומדים להעביר החלטה שכל בנייה של מוסדות ציבור בצפון מהיום תהיה בנייה ביטחונית כי אחרת אין טעם.

דוד בן-ימיני: בונים עכשיו 70 מתקני ציבור במשרד השיכון.

אופיר פינס-פז: אבל מי צריך להעביר את הכסף לפיקוד העורף?

אופיר פינס-פז: הרי זה כסף נוסף.

דוד בן-ימיני: זאת אחת השאלות שתעלה לממשלה בהחלטות לבנות בנייה ביטחונית.

דוד בן-ימיני: לתת בין 15 ל-20 אחוזים כתוצאה מהגידול בעובי הקירות וכולי.

אופיר פינס-פז: הסיפור הזה עוד לא מומן ועוד לא הוכרע.

דוד בן-ימיני: עוד לא מומן אבל אנחנו עומדים להעביר את זה כהחלטה.

אופיר פינס-פז: ואז מי יבצע?

אופיר פינס-פז: משרד הביטחון?

דוד בן-ימיני: משרד השיכון צריך לחפש את הדלתא שכאשר הוא בונה, הוא יבנה את זה רק בנייה ביטחונית.

רכאד חיידאן: בכל אופן, כאן הייתה הבטחה בכתב של אלוף הפיקוד לממן את כל הבנייה.

אופיר פינס-פז: יש כאן נציג של אלוף פיקוד העורף.

אופיר פינס-פז: את מכירה את ההבטחה הזאת?

רונית ברוך: לגבי בית העם אני מכירה וזה יתבצע.

רונית ברוך: בתוך המבנה יש מקלט.

אופיר פינס-פז: אדוני ראש המועצה, יש לך הזדמנות עד סוף הישיבה הזאת להראות את המכתב מפיקוד העורף.

אופיר פינס-פז: תן לגברת ברוך את המכתב.

רכאד חיידאן: בהחלט, אם כי לפני שבועיים הוא גם נשלח לאלוף הפיקוד כדי להזכיר לו את הבטחתו ואת הסיכום אתו.

רכאד חיידאן: תוכנית הבראה.

רכאד חיידאן: חורפיש עברה שלושה מסלולי הבראה.

רכאד חיידאן: מסלול הבראה שנעשה בשנת 1999-2000 לא צלח במיוחד ותכף אסביר את הסיבות לאי-הצלחתו.

רכאד חיידאן: תוכנית ההבראה השנייה הייתה ב-2004-2005.

רכאד חיידאן: מה שאתם רואים כאן זה למעשה מה שתכננו בתוכנית ההבראה.

רכאד חיידאן: אנחנו מדברים על גירעון עד סוף שנת 2006 בסכום של 31 מיליון שקלים כולל הלוואות לזמן ארוך.

אופיר פינס-פז: כמה זה באחוזים?

רכאד חיידאן: 130 אחוזים.

רכאד חיידאן: תכף נגיע לתקציב של חורפיש, שם מוקד הבעיה.

נאדיה חילו: מה אחוזי האבטלה בחורפיש?

רכאד חיידאן: 11 אחוזים רשום אבל 35 אחוזים אבטלה סמויה.

אופיר פינס-פז: מה עם אבני בוחן?

אופיר פינס-פז: עמדתם בזה?

רכאד חיידאן: ברבעון הראשון אושרה לנו הלוואה בסך מיליון ו-550 אלף שקלים אבל אי אפשר לקבל אותה כי דקסיה לא נותנת הלוואות.

רכאד חיידאן: לא שלא נותנים הלוואות אלא רבו עם משרד הפנים בקשר לטייבה.

רכאד חיידאן: ברבעון השני מיליון ו-800 אלף שקלים הלוואות ומיליון ו-500 אלף שקלים מענקים – לא קיבלנו כלום.

רכאד חיידאן: ברבעון השלישי, למרות שהצגנו ברבעון השלישי גבייה של קרוב ל-90 אלף שקלים מעבר למה שתכננו, עדיין לא קיבלנו כלום.

רכאד חיידאן: לעומת זאת קיבלתי מכתב שאיתן כבל מיוזמתו הפרטית ושאל את מנכ"ל משרד הפנים למה זה קורה ועונים שלא עמדנו ביעדי תוכנית ההבראה.

רכאד חיידאן: נכון, אם הוא סופר על פי השקל בכל זמן נתון, בזמנים הנתונים לא עמדנו בגבייה.

רכאד חיידאן: יש לי גירעון והייתי צריך להתאזן ב-2007, יצרנו גירעון של 350 אלף שקלים ברבעון השני ואני אסביר לכם למה.

רכאד חיידאן: כי אם אני לא אקבל מיליון ו-500 אלף שקלים כדי לכסות, יוצא לי גירעון.

רכאד חיידאן: אם אני לא משלם, זה עולה לי כסף.

רכאד חיידאן: זה הגירעון שנוצר.

אופיר פינס-פז: אבל גם את הראשון לא קיבלת.

רכאד חיידאן: לא קיבלתי את הראשון.

רכאד חיידאן: רבו עם טייבה ודקסה לא מוכן לתת הלוואות למרות שאישרו לכולם.

אופיר פינס-פז: מה יש לך לומר על זה?

הרצל גדז': שהוא צודק.

נאדיה חילו: השאלה מה ניתן לעשות.

רכאד חיידאן: משרד הפנים צריך להמיר את זה להלוואות ולתת את הכסף ממענקים.

הרצל גדז': יש בעיה כללית שאם רשות לא עומדת בתוכנית הבראה, אנחנו נשמע כמו הבוקר שראשי המועצות קמו והלכו הביתה.

אופיר פינס-פז: אבל הוא עמד או לא עמד?

אופיר פינס-פז: הוא אומר שהוא עמד.

הרצל גדז': הוא עמד חלקית.

הרצל גדז': הוא עמד ברוב התוכנית אבל לא בכולה.

הרצל גדז': צריך להבין שתוכנית ההבראה שלו נבנתה לפי אבני דרך שברגע שהם מושלמים במאה אחוזים, אפשר להתקדם.

הרצל גדז': אם באבני הדרך הוא עומד, יתכן שהוא צריך לקבל כדי להשלים מקורות מימון והוא לא מקבל וזה יוצר לו בור, אז החלקה השנייה הרבה יותר עמוקה וזה כמעט בלתי אפשרי.

מאלק באדר: ברשות

מאלק באדר: כם, אני מצוי בענייני תוכנית ההבראה הקודמת.

מאלק באדר: הבעיה היא לא העמידה באבני הבוחן והבעיה היא לא אם הוא יגבה עוד 200 או 300 אלף שקלים יותר או פחות, אלא הבעיה היא שתוכניות ההבראה שהוכתבו לרשויות, הם לא ישימות ואי אפשר ליישם אותן.

אופיר פינס-פז: אבל את זאת לא הכתיבו לו אלא הוא חתם.

מאלק באדר: הכתיבו לו.

מאלק באדר: תאמין לי שהכתיבו לו.

מאלק באדר: הכתיבו לי והכתיבו לו.

רכאד חיידאן: יש מה שנקרא אונס בהסכמה ואונס בלי הסכמה.

רכאד חיידאן: זה אונס בלי הסכמה.

רכאד חיידאן: אני חותם על תוכנית הברא הכי אין לי ברירה אחרת.

רכאד חיידאן: יש לי אפשרויות אחרות?

מאלק באדר: אתה זוכר את המשבר של האשראי עם דיקסיה שנמשך שמונה חודשים?

מאלק באדר: שר הפנים, קודמך, פורז, אמר עשרים אלף פעמים ויש לי ציטוטים בכתובים שאם תוך שבועיים המשבר של האשראי עם דיקסיה לא ייפתר, כל המועצות בארץ יקרסו והמשבר הזה נמשך שבעה-שמונה חודשים.

אופיר פינס-פז: הוא נמשך יותר.

מאלק באדר: אתה מכיר את הנתונים מהתקופה בה היית שר הפנים.

מאלק באדר: הרשויות המקומיות עם הפערים התקציביים האדירים שיש, אי אפשר לחיות כך.

מאלק באדר: לפני הישיבה הזאת עיינתי בדוחות הכספיים של המועצה המקומית חורפיש ל-2006.

מאלק באדר: רשות מקומית כמו חורפיש צריכה בשנה 34 מיליון שקלים ויש לה 25-25-27 מיליון שקלים.

רכאד חיידאן: אם כן, זה המצב בו אנחנו מצויים.

רכאד חיידאן: אגב, מה שאני מציג לכם כאן זה נחלת כל הרשויות המקומיות.

רכאד חיידאן: כל הרשויות נמצאות במצוקה כלכלית קשה.

רכאד חיידאן: אני אקח כדוגמה את שלומי ואת חורפיש.

רכאד חיידאן: בשלומי יש 6,000 נפש, שזה לא הרבה יותר גדול ממספר התושבים אצלנו אלא ב-10 אחוזים בלבד.

רכאד חיידאן: הפער בתקציבים בין שלומי לחורפיש הוא כזה שבשלומי המצב הסוציו-אקונומי הוא 4 ואנחנו מדברים על הכנסות עצמיות 6.2 מיליון שקלים לעומת 19 מיליון שקלים.

אופיר פינס-פז: מאיפה הפער הזה?

רכאד חיידאן: הפער הזה נובע מאזור תעשייה.

אופיר פינס-פז: אזורי תעשייה זה במשרד הפנים.

אופיר פינס-פז: זה שייך לוועדה המחוזית.

אופיר פינס-פז: אם אני הייתי יושב-ראש ועדה מחוזית במקומך, לא הייתי מקים אף אזור תעשייה חדש היום שהוא לא בישוב דרוזי או ערבי.

רכאד חיידאן: אני רוצה להקל על הרצל.

רכאד חיידאן: אני לא רוצה שיבנו לי אזור תעשייה אבל שייתנו לי 10 אחוזים ברמת חובב.

הרצל גדז': זאת לא התפיסה היום.

הרצל גדז': התפיסה היא לא להקים בכל כפר אלא לצרף את הישובים.

הרצל גדז': אני רוצה להזכיר לך שבתקופה שהיית שר פנים העברנו בהצעת מחליטים רעיון לבצע חלוקת ארנונה בין אזורי תעשייה והר סמוכים.

הרצל גדז': שלו כבר נמצא בחיוב.

אופיר פינס-פז: אני צירפתי.

אופיר פינס-פז: את ההחלטה העקרונית אני קיבלתי.

הרצל גדז': נכון.

הרצל גדז': צריך לקחת בחשבון שיש אזורי תעשייה סמוכים ואפשר להוביל מהלך על ידי ועדה מצומצמת לחלוקת ארנונה בין ישובים סמוכים.

הרצל גדז': לצרף את אל סגור לבר-לב, זה אונס שלא בהסכמה כי עד שהם יראו משהו, זה עוד 40 שנים.

הרצל גדז': אני מדבר על הארנונה של אזורי התעשייה והבאנו בזמנו תוכנית עבודה מסודרת אבל היא נגנזה בקדנציה הקודמת.

הרצל גדז': זה מופיע בחוק ההסדרים.

אופיר פינס-פז: אבל לא עושים את זה.

הרצל גדז': לא עושים את זה.

הרצל גדז': אם יאמצו את הרעיון הזה שאפשר לחלק ממקורות הכנסה באזורי תעשייה גם לרשויות סמוכות וזה יכול קצת להקל על רשויות חלושות.

הרצל גדז': זה נכון לגבי חצור עם כל הסיפור של ראש פינה וכל האזור מסביב, זה נכון לגבי אל סגור במה שקשור לבר-לב, זה נכון לגבי שפרעם, זה נכון לגבי כל הרשויות.

נאדיה חילו: אבל זה גם לא סותר.

נאדיה חילו: גם לתת את מה שיש וגם ההצעה של היושב-ראש שאם כבר מאשרים משהו חדש, לאשר את זה באזורים.

נאדיה חילו: זה לא סותר אלא אלה שני מסלולים.

הרצל גדז': כיס-רסמיה עומד כאבן שאין לה הופכין.

רכאד חיידאן: יש שם אזור תעשייה.

הרצל גדז': הכל תקוע ולא מתקדם כבר כמה שנים.

הרצל גדז': להתחיל חדש, זה יהיה התירוץ אבל עד אז מה נעשה?

רכאד חיידאן: בקטע הזה אני מסכים עם הרצל.

רכאד חיידאן: נכון, אני צריך למצוא מקורות תעסוקה לתושבים שלי בחורפיש.

נאדיה חילו: על זה רציתי לשאול.

רכאד חיידאן: יש לי כאן 80 אקדמאיות שלא הולכות למכולת עם התעודה שלהם.

רכאד חיידאן: זאת אחת הבעיות הקשות ביותר.

רכאד חיידאן: ניסיתי לעשות עם משרד התעשייה פרוייקט כדוגמת קריית ספר של נשים חרדיות ויש לי את הפתרון של ההכשרה אבל אין לי פתרון קצה של השמה.

רכאד חיידאן: זאת אחת הבעיות הקשות ביותר כאן אצלי בישוב.

נאדיה חילו: בנושא הזה אנחנו יזמנו דיון בוועדה לקידום מעמד האישה שנדחה אבל אמור להתקיים דיון ספציפי בנושא של נשים אקדמאיות ואבטלה.

רכאד חיידאן: עוד נקודה אחת בהשוואה בין חורפיש לשלומי.

רכאד חיידאן: שימו לב שלמעשה תקציבי משרדי הממשלה לשלומי הרבה יותר גבוהים והם מקבלים מענקים מיוחדים במשך השנה.

רכאד חיידאן: בסך הכל מענק משרד הפנים הוא מענק האיזון ומקבלים כמעט אותו הדבר למרות שיש פער בתקציבים.

אופיר פינס-פז: אגב, אל תטעה.

אופיר פינס-פז: כשאנחנו מגיעים לשלומי הבכי בשלומי נשמע עד חורפיש.

רכאד חיידאן: יש להם גירעונות כמו שיש לי.

רכאד חיידאן: המסקנה שכדי לנהל ישוב אני צריך 40 מיליון שקלים ולא 24 מיליון שקלים.

אופיר פינס-פז: הבעיה היא שראשי הרשויות תמיד אומרים שאין להם מספיק.

אופיר פינס-פז: זאת המסקנה הראשונה.

רכאד חיידאן: מסקנה שנייה היא שכדי לנהל ישוב כמו חורפיש ושלומי אני צריך 40 מיליון שקלים.

רכאד חיידאן: לגבי גביית ארנונה, אמרתי שהעלינו את הגבייה באופן משמעותי ביותר.

רכאד חיידאן: התחייבנו לסכום מסוים השנה ונעמוד בו ואפילו נעבור אותו.

אופיר פינס-פז: אין לך בכלל ארנונת עסקים?

רכאד חיידאן: אין שום דבר.

אופיר פינס-פז: הכל עבודה בעיניים.

רכאד חיידאן: ממחזרים לי מתנות.

רכאד חיידאן: שר השיכון לא יודע שהוא צריך להקצות לי 1.220 מיליון שקלים ומשרד החינוך לא יודע שהוא צריך להקצות לי.

רכאד חיידאן: זאת החלטת ממשלה ומשרדי הממשלה לא יודעים עליה.

רכאד חיידאן: תוכנית 412 היא תוכנית שמהווה תוספת תקציבית לרשויות במשרדים השונים.

רכאד חיידאן: יושב כאן האשם חברי היקר - וגם ליאור שילת לפניו – ואנחנו מנסים והגענו למצב בו פחות או יותר אנחנו יודעים לאיפה הכספים מגיעים ולאיזה משרד.

רכאד חיידאן: חלק מהמשרדים קיבלו את הכסף אבל לא העבירו אותם לרשויות הדרוזיות.

אופיר פינס-פז: לא רק לרשויות הדרוזיות אלא גם לא לרשויות הלא דרוזיות.

רכאד חיידאן: אנחנו מדברים על תוכנית 412.

רכאד חיידאן: תוכנית 412 היא ישובים דרוזים.

דוד בן-ימיני: תן לי דוגמה.

רכאד חיידאן: משרד החינוך.

רכאד חיידאן: ישבנו בישיבה קשה מאוד.

רכאד חיידאן: אגב, 30 אחוזים מהתוכנית הם למעשה משרד החינוך.

רכאד חיידאן: 153 מיליון שקלים.

רכאד חיידאן: 1.3 מיליון שקלים פדגוגיה ועוד 50 ומשהו מיליון שקלים בינוי.

רכאד חיידאן: לא קיבלנו.

רכאד חיידאן: אני היום עומד ואין לי כסף לבנות גני ילדים.

רכאד חיידאן: בנינו תוכנית.

רכאד חיידאן: ישבנו כאן ביחד עם מפקחים של משרד החינוך, יחד עם סמנכ"ל משרד החינוך ואני הובלתי את המהלך הזה.

דוד בן-ימיני: זה נראה לי מוזר.

רכאד חיידאן: תבדוק.

רכאד חיידאן: אני הובלתי את המהלך הזה, בנינו תוכנית ארבע-שנתית לחורפיש ברמה של שעת לימוד, זה אושר על ידי משרד החינוך אבל שעה אחת לא קיבלנו.

רכאד חיידאן: אישרנו אותה בינואר שנה שעברה.

אופיר פינס-פז: אני שמח להיות בחורפיש.

אופיר פינס-פז: הבטחתי לך שאני אבוא כאשר היית בישיבת הוועדה ואכן באתי.

קריאה: מזמן עברנו את השלב של אזרחים סוג ב'.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו.

אופיר פינס-פז: אנחנו עכשיו בשיחה.

אופיר פינס-פז: יכולתי לומר סוג ב' או סוג ז', אבל עזבו את זה.

אופיר פינס-פז: הם מרגישים תסכול מאוד מאוד עמוק עד כדי כך שגם הדבר הזה בא לידי ביטוי בפרצי אלימות ובחוסר כבוד.

אופיר פינס-פז: שמעתי שזרקו אבנים על הרכב של שייח' מואפק ואלה לא דברים קטנים.

אופיר פינס-פז: אני יודע מה זה ראש העדה בציבור הדרוזי וזריקת אבנים על מכוניתו זה לא דבר קטן.

אופיר פינס-פז: יש כאן התפרקות של משמעת, יש כאן בעיות פנימיות מאוד לא פשוטות, של הבדל בין הדורות, מסורת, אלף ואחד דברים.

אופיר פינס-פז: בארנונה צריך להיות שינוי.

אופיר פינס-פז: אני מחכה לעבודה של הממשלה כי עושים איזו עבודה עכשיו בקשר לארנונה.

אופיר פינס-פז: את הארנונה אתה גובה מהמטר הראשון בניגוד למס הכנסה שחצי המדינה לא משלמת מס הכנסה כי היא מתחת לסף המס.

אופיר פינס-פז: אין מתחת לסף המס בארנונה כי זה נכס.

אופיר פינס-פז: הארנונה בישוב הערבי והדרוזי בגלל המנטליות והמסורת וכדומה, אדם יכול להיות שיש לו בית מאוד יפה אבל אין לו מה לאכול ואנחנו מכירים את זה.

אופיר פינס-פז: גם את זה צריך קצת לשנות כדאי שיהיה לו מה לאכול ושיהיה לו חימום בחורף.

רכאד חיידאן: אנחנו עשינו איזושהי רפורמה בקטע הזה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך לעשות רביזיה בגביית ארנונה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שיכולים להיות אנשים בישראל שלא ישלמו ארנונה והמדינה תפצה את הרשויות בתוך הנוסחה.

רכאד חיידאן: יש תקדים.

רכאד חיידאן: תקדים מעלות.

רכאד חיידאן: מעלות משלמים נדמה לי עד מטר מסוים.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה להיכנס לזה אבל יש אנשים במצב סוציו-אקונומי מסוים.

אופיר פינס-פז: כמו שבמס הכנסה לא כולם משלמים כי המדינה הבינה שאי אפשר לגבות מאנשים שמרוויחים שכר מינימום.

אופיר פינס-פז: היום מדינת ישראל היא מדינה שיכולה להיות יותר סוציאלית.

אופיר פינס-פז: יש צמיחה אדירה במדינה והבעיה היא שהיא לא מתחלקת בין כולם אלא היא נתקעת בעשירון הראשון, ב-700 אלף אנשים הראשונים, אחרי כן בעשירון השני פה ושם ובזה נגמר הסיפור.

אופיר פינס-פז: הפערים רק מתרחבים והולכים וגדלים.

אופיר פינס-פז: יושבים החבר'ה באוצר, אני מכבד אותם אבל אני חושב שהם ממיטים עלינו אסון בעניין הזה של חוסר הבנה ולצערי השרים משתפים פעולה.

אופיר פינס-פז: אפילו אני שיתפתי פעולה קצת יותר מדיי אבל השרים שהחליפו אותי משתפים פעולה.

אופיר פינס-פז: רוני בר-און היה מספר לי כמה זה נכון ואיך זה יכול להיות שמשלמים ארנונה ולא יקבלו כלום.

אופיר פינס-פז: השאלה לאן אתה מוביל את העניין, מה זה ארנונה?

אופיר פינס-פז: אין לו פה בכלל ארנונה מסחרית.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לראות את כל ראשי הערים היהודים איך הם מסתדרים בלי ארנונה מתעשייה ורק מארנונה מהתושבים.

נאדיה חילו: אלה תירוצים.

אופיר פינס-פז: יש אבני בוחן ואף פעם אתה לא יוצא מהברוך.

אופיר פינס-פז: באופן מובנה לא מוציאים אותך מהברוך ומצדיקים את זה ואומרים שזה הכי נכון.

אופיר פינס-פז: דיברתי עם שר הפנים הנוכחי שהוא אמנם טיפה רואה את הדברים אחרת, לא מספיק אחרת אבל קצת אחרת, יחסית לרוני בר-און ולא יחסית אלי.

אופיר פינס-פז: שלא תחשבו שאני אומר את זה רק כאן אלא אני אומר את זה בכל משרדי הממשלה ואני אומר את זה בו בכנסת.

אופיר פינס-פז: זה לא שאני בא לעשות עליכם רושם אלא זאת העמדה שלי.

אופיר פינס-פז: קשה מאוד לשנות כי האוצר מסתכל על השלטון המקומי כמשאבה של כסף.

אופיר פינס-פז: כל שקל שחוסכים, זה הכל, הם לא מאמינים שיצא מזה משהו.

אופיר פינס-פז: אם הם היו יכולים, הם היו מבטלים את כל השלטון המקומי.

אופיר פינס-פז: הם לא מאמינים בכל הדבר הזה מ-א' ועד ת'.

הרצל גדז': ברשותך, אני רוצה להתייחס לתוכניות הבראה.

הרצל גדז': לדעתי תוכניות ההבראה הן כישלון בתפיסה ובגישה.

הרצל גדז': להביא רשות לאיזון כספי שמזרימים כספים ועושים תרגילים חשבונאים על ידי חשב מלווה, זה נחמד.

הרצל גדז': אני חושב שהתכלית של תוכנית הבראה זה לקחת רשות ולהרים אותה בדרגה אחת או שתיים.

הרצל גדז': אם לא יעשו תוכנית הבראה שמשלבת בתוכה גם את משרדי הממשלה כדי שאיגום המשאבים יהיה מול יעד ומשימה שיש לרשות בתיאום עם ראש הרשות, הרי אנחנו מדברים על שדרוג רביעי או חמישי.

הרצל גדז': אם אתה עושה כל כך הרבה שדרוגים, משהו כאן דפוק, משהו כאן לא קורה.

הרצל גדז': זה לא שמביאים יותר כסף אלא זה אותו כסף שמביאים אותו בצורה אחרת.

הרצל גדז': קיצצו 180 ואז אמרו להם שיחזירו להם 100, אבל ה-100 שהחזירו זה מה שלא נתנו במענק המותנה שלא קיבלו בגלל ה-20 אחוזים.

הרצל גדז': כל הדברים האלה אלה תרגילים.

אופיר פינס-פז: המציאות היום במחוז שלך היא כמו שאני מכיר?

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, רובם בתוכניות הבראה שלא מתבצעות?

אופיר פינס-פז: או שקורה משהו אחר ב-2007?

הרצל גדז': יש לי פה נתונים.

אופיר פינס-פז: נכנס הרבה כסף במלחמה.

הרצל גדז': אנחנו נמצאים במלחמת הישרדות שראש רשות, כל 1 בחודש מתעורר איך הוא מכין את הכסף לשלם משכורות.

אופיר פינס-פז: זה לא השתנה.

הרצל גדז': אם אתה לוקח לו 20 אחוזים מענק מותנה מראש, זה כסף ממה שאין לו, ואין לו גם מהארנונה, אז מראש הוא מתחיל בגירעון.

אופיר פינס-פז: איך משנים את זה?

הרצל גדז': לקחת רשות ולעשות לה תוכנית כלכלית פיתוחית שזה יביא לידי ביטוי גם את הפיתוח האורבני, גם את פיתוח התשתיות, גם את הביוב.

הרצל גדז': יש לו תוכנית הבראה בגלל הלוואת ביוב שלו שמשרד אחר חייב אותו.

הרצל גדז': כך זה עובד.

הרצל גדז': אם לא ייקחו רשות ויעשו לה תוכנית בין-משרדית משולבת וכל משרדי הממשלה מכוונים לרשות הזאת באותה מידה, ולא שיבוא משרד א' ויחלק כסף ומשרד ב' ייתן משהו וזה ייראה כמו שזה נראה.

אופיר פינס-פז: זה יכול לעשות רק ראש אגף תקציבים באוצר.

הרצל גדז': קודם כל צריך לגבש את התפיסה ברמה הלאומית שכך עושים.

הרצל גדז': תוכנית ההבראה צריכה לשים מטרה.

הרצל גדז': תוכנית ההבראה של חורפיש זה לא האיזון שלו אלא אני רוצה להביא אותו מסוציו-אקונומי 4 לסוציו-אקונומי 5 עם אבטלה שיורדת מ-9 ל-4.

הרצל גדז': זאת תוכנית ולא איזון כספי.

דוד בן-ימיני: שאל היושב-ראש מה המשמעות של תוכנית כזאת.

דוד בן-ימיני: מה שאתה אומר בעצם זה שזה כמו לבוא ולהביא את הישוב, להשקיע בו תקציבי פיתוח ועוד דברים רבים ומרכיבים.

אופיר פינס-פז: למה זה נעשה?

אופיר פינס-פז: עד עכשיו לא חולקו תקציבי פיתוח?

רכאד חיידאן: לא.

אופיר פינס-פז: כמה אמורים להיות תקציבי פיתוח של משרד הפנים?

רכאד חיידאן: 208 אלף שקלים לחורפיש.

רכאד חיידאן: מה אני יכול לעשות עם הסכום הזה?

הרצל גדז': מה שקרה עם תקציבי הפיתוח, יש פה איזשהו פטנט.

הרצל גדז': יש עכשיו תקציבי פיתוח שהם מניבים כלכלית, אז ברור לך שלרשויות בסוציו-אקונומי 1, 2, 3 אין להם פרויקטים כלכליים שמניבים כלכלית, ולכן את הכסף הזה הם לא יקבלו.

אופיר פינס-פז: אתה זוכר מה היה כלל התקציב?

הרצל גדז': אני לא זוכר את המספרים.

הרצל גדז': חילקנו למחוז הצפון השנה פחות מאשר חילקנו בשנה שעברה, בבסיסי כי כל הכסף הושקע לכלכלי העתידי שאמור להיות.

הרצל גדז': אני אומר שהמצב ברשויות הוא משברי קשה ויש פה הידרדרות.

הרצל גדז': לדעתי מסתירים את העניין.

הרצל גדז': הרשויות בקריסה והעסק הזה יגרום להתעוררות.

הרצל גדז': לעשות תוכנית הבראה אינטגרטיבית לכל רשות עם הגדרת מטרה ויעדים רב-שנתית ולא לעבוד מול כל רשות כל ארבעה חודשים על איזון תקציבי כזה או אחר.

הרצל גדז': אלה שטויות וזה לא רציני.

הרצל גדז': הוא מאוזן תקציבית חודשי מצוין, אבל מה עם הגירעונות של ה-100 מיליון שיש לו? הם בבנק עדיין והוא משלם את הכסף ואם כן, מה יוצא מזה?

הרצל גדז': אם לא ייקחו את התוכנית ויעשו את הכל ביחד, מה יצא מזה?

נאדיה חילו: לגבי העורף, המקלטים, התקציבים וכל ההבטחות שהיו, היו דיונים גם בו וגם בוועדת הכספים שאני שותפה להם, אני יכולה היום להגיע למסקנה שבעצם מאז המלחמה ועד היום המצב הוא אותו מצב ואין שום שינוי מעשי.

נאדיה חילו: כלומר, מה הובטח ומה לא הובטח, התקציבים, המיגון, הגנים שדיברת עליהם.

נאדיה חילו: בשורה התחתונה אפשר להסיק שכלום עדיין לא השתנה.

דוד בן-ימיני: התשובה היא לא.

נאדיה חילו: זה מה שאני הסקתי מהדברים של ראש העיר.

רכאד חיידאן: בחורפיש לא זז כלום.

נאדיה חילו: ברור שהשלטון המקומי כולו קורס וזה לא סוד שהקריסה הטוטאלית קשורה באופן כללי לישובים הערביים והדרוזים.

נאדיה חילו: יש קריסה הדרגתית ויש קריסה טוטאלית.

נאדיה חילו: כנראה שחורפיש נמצאת בתוך המעגל הזה הכללי כאשר מדובר בקריסה כמעט טוטאלית.

נאדיה חילו: אני בטוחה שלא מדובר בגבייה של מאה אחוזים שנותנת 10,000 שקלים אלא יש פה צורך בשינוי מדיניות והתייחסות כוללת רוחבית שתבוא ותסדיר את כל העניין הזה.

נאדיה חילו: לא רק לתת מענקי איזון או מענק כזה ואחר כי גם זה לא יפתור את הבעיה אלא יהווה כיבוי שריפה.

נאדיה חילו: מעבר לחורפיש, אולי גם לו צריך להיות תפקיד כזרוע מניעה לכל מה שקורה עם שר הפנים ועם שר האוצר.

נאדיה חילו: אני מסכימה אתך שאנחנו מדברים על משרד האוצר ונעריו וההתרשמות היא קשה מאוד.

נאדיה חילו: עבורם זה כמו לגו שמניעים ממקום למקום.

נאדיה חילו: הרבה פעמים אין התייחסות לאלמנט האנושי של השטח ולצרכים של השטח.

נאדיה חילו: מה שמניע זה רק הכספים ורק החסכון.

נאדיה חילו: בעניין הזה לצערי אני ממש לא אופטימית.

נאדיה חילו: שמעתי גם את מה שהצעת.

נאדיה חילו: אני חושבת שההצעה שהצעת לגבי הקמת תשתיות תעסוקתיות וגבייה, אם זה קיים, להכליל את זה, ואם זה לא קיים, לחדש.

נאדיה חילו: זה מרכיב אחד שאמור להיות בין כל המרכיבים הנוספים שצריכים להיות בתוכנית כוללת.

נאדיה חילו: אני ריאלית ומניחה שלא יתחילו ברה-ארגון טוטאלי בכל הישובים, אבל קחו פיילוט.

נאדיה חילו: כלומר, קחו כמה ישובים כפיילוט.

נאדיה חילו: לשם כך נדרשת החלטה ממשלתית כי זה הרבה מעבר לרמה המקומית.

נאדיה חילו: צריך לבוא ולומר שעד היום נכשלנו כי אם השלטון המקומי בכלים שיש לו היה מצליח, המצב היה אחר.

נאדיה חילו: כלומר, צריך אומץ מאוד גדול קודם כל להודות אבל עדיין אין הודאה שיש כישלון בעניין.

נאדיה חילו: כל עוד אין הודאה מאוד ברורה שהשיטות שמופעלות עד היום הן שיטות שנכשלו, צריך ללכת על משהו כולל, לקחת כפיילוט שניים-שלושה ישובים – הוועדה יכולה להוביל את זה – ומפה לצאת למשהו הרבה יותר גדול מבחינת מדיניות כוללת שתיקח את כל המרכיבים בחשבון.

אופיר פינס-פז: אנחנו חייבים לנסוע לאביבים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר לכם שני משפטים.

אופיר פינס-פז: תמונת המצב בחורפיש ברורה.

אופיר פינס-פז: אנחנו הולכים לעזור לכם כמיטב יכולתנו כסניגורים וכחברי כנסת.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא בתפקידים ממשלתיים.

אופיר פינס-פז: לגבי תוכנית ההבראה של חורפיש.

אופיר פינס-פז: אני מתכוון לשוחח עם שר הפנים במסגרת השיחות התקופתיות שיש לנו אחת לשבועיים כאשר אנחנו נפגשים וגם עם מנכ"ל משרד הפנים אני נפגש והשבוע יש לי פגישה אתו ביום חמישי.

אופיר פינס-פז: זה אבסורד מוחלט.

אופיר פינס-פז: אנחנו הולכים לייצג אתכם בעניין הזה כמיטב היכולת ולעזור לכם לקבל את המענקים ואת ההלוואות כי אחרת יהיה בלתי אפשרי לצאת מהמלכוד בו אתם נמצאים בתחום ההבראה.

רכאד חיידאן: יש כאן בעיה.

רכאד חיידאן: מה זה נעשית עבודה?

רכאד חיידאן: אפילו מה שתעשו, זה עדיין לא פותר את הבעיה של 30 אחוזים.

רכאד חיידאן: 30 אחוזים מהתושבים שלי אין להם מקלטים.

דוד בן-ימיני: יש פערי מקלוט בכל הצפון ולא רק אצלכם.

דוד בן-ימיני: אתה תגיע לצפת ותראה ש-16-18 אחוזים מהתושבים שם לא מוגנים.

דוד בן-ימיני: כלומר, זה לא רק בחורפיש אלא גם במקומות אחרים.

רכאד חיידאן: אני בקו עימות ואני כבר עברתי ארבע מלחמות.

אופיר פינס-פז: אני מודה לכם.

אופיר פינס-פז: ביקור הוועדה בעיריית צפת

ישי מימון: ברשותך, חבר הכנסת אופיר פינס, אני מודה לך שהגעת לצפת ומודה גם לחברת הכנסת נאדיה חילו לבדוק, וטוב שבודקים היום כי אני חושב שבסך הכל אנחנו עברנו מלחמה לא קלה, מלחמה שהייתה ברובה בעורף והעורף לא היה מוכן.

ישי מימון: את הדברים האלה צריך לומר במיוחד לאור מה שאמר אלוף פיקוד העורף.

אופיר פינס-פז: במקרה יש לי את המכתב.

ישי מימון: אני רוצה להקריא לך מה חושב עלי אלוף פיקוד העורף בזמן המלחמה.

ישי מימון: זה דבר מאוד חמור ואתה חייב לשמוע.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שהפיקודים של אלוף פיקוד העורף ישמעו את זה.

אופיר פינס-פז: אלוף פיקוד העורף נחקר בוועדת וינוגרד כמו כולנו – כולנו נחקרנו וגם אני נחקרתי כי הייתי שר בממשלה – והעדות שלו פורסמה ביום חמישי האחרון.

אופיר פינס-פז: בעדות שלו הוא כותב כל מיני דברים שהקראתי אתם למי שהיה אתי במעלות ולגבי צפת לא הקראתי כי זה לא היה רלוונטי למעלות.

ישי מימון: נתתי לך את המכתב כי אולי תיפגש אתו ותראה לו את זה.

אופיר פינס-פז: אני אמור להיפגש אתו ביום שלישי.

אופיר פינס-פז: הוא ואני מופיעים בכנס שדרות לחברה וכתוב:

אופיר פינס-פז: אלוף פיקוד העורף מוזמן אבל לא כתוב שהוא יגיע.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהוא לא יגיע.

אופיר פינס-פז: הייתי אמור להופיע אתו כנס של המכון לדמוקרטיה בחיפה, היה פאנל עם ראש העיר חיפה ואנשים נוספים, אלוף פיקוד העורף היה מוזמן אבל הוא לא הגיע.

אופיר פינס-פז: נראה, אולי ביום שלישי הוא יגיע.

אופיר פינס-פז: אם הוא יגיע ביום שלישי, אני נותן לו את זה.

ישי מימון: עליתי לשידור ברדיו.

ישי מימון: ראש הממשלה ביקר כאן בשיא נפילת הטילים.

קריאה: ב-26 ביולי.

ישי מימון: הוא כותב: "ישי, יישר כוח, צפת מהווה סמל לעמידה איתנה בזכות – המנהיגות, האחריות, הדוגמה שאתה מפגין בשעות הקשות שעוברות על הצפון בכלל ועל צפת בפרט.

ישי מימון: ג'רי, אלוף פיקוד העורף".

ישי מימון: זה צריך להגיע לוועדה.

אופיר פינס-פז: אני חשוב שג'רי פטור מצינון.

אופיר פינס-פז: אם הוא רוצה לעבור לפוליטיקה, הוא כבר לא צריך צינון.

קריאה: לא נעים, הוא לא כאן, בוא נעזוב אותו.

ישי מימון: אני אומר את הדברים כי אתם הנציגים של של הכנסת.

אופיר פינס-פז: מי צייר את זה?

ישי מימון: ג'רי.

ישי מימון: הוא נתן לי את זה.

נאדיה חילו: זה אוטנטי, למוזיאון.

ישי מימון: תוך כדי זה שראש-הממשלה נמצא כאן, הוא צייר וכתב את הדברים.

ישי מימון: אני בכוונה מציין את זה כי הזדעזעתי ממה שהוא אמר גם בכלי התקשורת ומה שהוא אמר על צפת, נהריה ומקומות אחרים.

ישי מימון: אני חושב שהוא צריך להתפטר.

ישי מימון: הוא היה צריך לקחת דוגמה מאלוף פיקוד הצפון שקם והלך, למרות שאני חושב שהוא פחות אשם מג'רי, ואני חושב שהוא צריך לקחת דוגמה מהרמטכ"ל שהוא פחות אשם מג'רי, כי ג'רי היה אחראי על כל פיקוד העורף והמבחן הקשה ביותר שהיה לנו כאן – לנו, לרשויות – היה המבחן של העורף.

ישי מימון: העורף הופגז כאן בצורה מאוד קשה, פיקוד העורף לא ידע לא מימינו ולא משמאלו, אבל את המכתבים שלי, מה שקיבלתי, את הציונים שקיבלתי מפיקוד העורף, העברתי אליך כדי שיהיו אצלך.

ישי מימון: לא יעלה על הדעת שאנחנו ראשי הערים, ישתמשו בנו כל פעם כדי לנגח אותנו בעימות כזה או בעימות אחר.

ישי מימון: לא יעלה על הדעת שאנחנו אחראים על המלחמה, אנחנו אחראים על עצירת הטילים, אנחנו אחראים על כל מערך האימה שעברנו אותו.

ישי מימון: זה להראות לך שאתם כוועדה הגוף היחידי שיכול להגן על הפריפריה, על העיריות החלשות, על מה שקורה ומה שנחתך בתוך הוועדות.

ישי מימון: לצערי הרב זה לא כמו בתקופה שלך כאשר ידעת לחלק את הכספים בצורה מאוזנת והיית בצפת וממך גם קיבלנו מענק מיוחד עת היינו במצב מאוד קשה.

ישי מימון: היום גם החשב בא ואומר שאנחנו נמצאים במצב של חלוקת כספים לא מאוזנת אלא פוליטית ויש הבדלים גדולים מהותיים כאשר מדובר במי שנכנס דרך סיעה כזאת או אחרת, ואני לא רוצה להכביר מלים אבל כמובן שאנחנו רואים את זה ושומעים את הדברים, אנחנו לא עיוורים ולא חירשים.

אופיר פינס-פז: ועוד תוקפים אותו.

דוד בן-ימיני: לא תוקפים.

אופיר פינס-פז: ראיתי בעיתון.

דוד בן-ימיני: אני מהלל ומשבח.

קריאה: תקרא את עיתון "ידיעות אחרונות" של סוף השבוע.

אופיר פינס-פז: אתה חושב שאתה כל הממשלה, אבל אתה לא כל הממשלה.

דוד בן-ימיני: אמרו ממשלה.

דוד בן-ימיני: אני לא יודע על ממשלה שתקפה אותם.

אופיר פינס-פז: תקרא עיתונים.

אופיר פינס-פז: אתה לא קורא עיתונים?

אופיר פינס-פז: יש ארבעה עמודים שאקשטיין לא שווה שום דבר, הוא סתם בן-אדם וכל מיני דברים נוראיים שאומרים עליו בממשלה.

אופיר פינס-פז: מי שהגן עליו היה יוסי שריד.

דוד בן-ימיני: לא.

דוד בן-ימיני: הוא בסדר גמור.

דוד בן-ימיני: הם עושים עבודה מצוינת.

אופיר פינס-פז: גם אני חושב.

אופיר פינס-פז: אני עבדתי אתו צמוד מאוד.

דוד בן-ימיני: הם עושים מקלטים משותפים ואנחנו עושים מקלטים ציבוריים.

אופיר פינס-פז: אני מסכים אתך.

ישי מימון: אני רוצה לומר שקרן ידידות נכנסה וסיימה כרגע את נושא הסקר ותתחיל להיכנס לעבודה וגם המקלטים המשותפים שנמצאים בבתים משותפים יקבלו איזושהי דחיפה.

ישי מימון: כמובן שכל שדרוג של מקלט כזה נותן פתרון של עוד מספר שעות ואולי מספר ימים מצומצם שאפשר לשבת בו בשעת הפגזה.

ישי מימון: חייב להיות פינוי אזרחי בעימות הבא.

ישי מימון: לא יעלה על הדעת להשאיר את כל האזרחים בצפון אם יש עימות חזיתי עם סוריה.

ישי מימון: מה שהולך לקרות עם סוריה, זה לא חיזבאללה.

ישי מימון: אני לא איש צבא, אני ראיתי מה שעבר עלינו ב-34 הימים והתגברנו על זה, אבל מה שיקרה עם סוריה, כשנקבל פה פרוג בינוני וקצת למעלה מזה, זה בלוק של 90 משפחות שיעוף ימינה ושמאלה ולא תראה אף אחד.

ישי מימון: אני חייב לומר את זה.

ישי מימון: אם הממשלה תדע מראש שעומד לפרוץ עימות ואם הממשלה רוצה ליזום עימות מצדה, אני חושב שחייבים לעמוד על כך שבמקומות רגישים – ואני בכוונה מדגיש ואומר מקומות רגישים, וצפת היא מקום רגיש ותכף אני אכנס לזה – יהיה פינוי של התושבים.

ישי מימון: מה שקרה לנו במלחמה האחרונה היה שחלק מהתושבים יכלו לצאת החוצה וטיפלנו אולי ב-50 אחוזים, ב-40 אחוזים, ב-60 אחוזים מהתושבים – תלוי ברמות ההפגזות, תלוי ברמות של המטחים הכבדים שירדו על צפת – אבל אני אומר שלא יעלה על הדעת שאם יהיה לנו עימות חזיתי כולל עם הסורים, התושבים יישארו אלא צריך למצוא פתרון במיוחד אם מדינת ישראל מחליטה ליזום או שהיא יודעת שעה אחת קודם לכן.

אופיר פינס-פז: אבל לא בונים חדשים.

ישי מימון: אני לא בונה ואני אומר גם למה אני לא יכול לבנות.

ישי מימון: אני עכשיו נכנס לבעיה השנייה.

ישי מימון: עם כל הכבוד לשדרוג ועם כל הכבוד להרחבה של המקלטים, צפת היא בין הערים הבודדות בגליל שיש לה גידול טבעי של 2 אחוזים באוכלוסייה.

ישי מימון: יש פערי מקלוט בצפת מהגבוהים ביותר שאנחנו כרגע לא מסוגלים לתת מענה.

ישי מימון: זאת אומרת, אם יהיה לי כרגע עימות חזיתי – ולא משנה אם בגזרה כזאת או אחרת – יש לי בין 10,000 ל-15 אלף תושבים שנמצאים ללא מענה מבחינת מקלוט.

אופיר פינס-פז: אמר קודם בן-ימיני בסביבות 18 אחוזים.

דוד בן-ימיני: כן.

דוד בן-ימיני: אנחנו מדברים על 18 אחוזים.

ישי מימון: הוא מדבר על 18 אחוזים, הוא מדבר על 6,000 תושבים ואני מדבר על מספר כפול מזה.

ישי מימון: אתה אומר 6,000 תושבים ואני אומר 12 אלף תושבים, לפי ה-18 אחוזים.

ישי מימון: אני חייב לומר את הדברים כי אנחנו נמצאים בוועדה מאוד חשובה של הכנסת.

קריאה: גם 6,000 זה מספר גדול.

ישי מימון: קל וחומר.

ישי מימון: אני אומר את הדברים כדי שהם יהיו מובהרים מלכתחילה.

ישי מימון: אני לא בא להאשים.

אופיר פינס-פז: אתה אומר שאי אפשר לסגור את זה.

ישי מימון: אני אומר שאי אפשר לסגור את זה גם אם הממשלה תיכנס למרתון.

ישי מימון: אני לא יודע מה קורה אצל שאול ידידי, אבל בטוח שגם שם זה כך וכי גם שם אין להם את כל סגירת פערים המקלוט, אבל הוא בטח ידבר ואני אשמח מאוד שהוא יאמר את הדברים.

ישי מימון: הבעיה בצפת היא שאנחנו נמצאים בעיר מאוד ישנה עם תשתיות ישנות.

ישי מימון: אני מדבר על עיר עתיקה, אני מדבר על קריית אומנים, אני מדבר על מבנים שנבנו כאן לפני 400 ו-500 שנים.

ישי מימון: זאת לא עיר מודרנית שבכל בלוק אתה שם מקלט.

ישי מימון: בבלוק אחד במאור חיים יש למעלה מ-90 משפחות כאשר כל משפחה מונה למעלה מ-10 או 15 נפשות, כאשר יש להם בסך הכל בכל הבלוק 80 מטרים מרובעים של מקלט.

ישי מימון: גם אם אני אשים אותם כמו סרדינים, הם לא מסוגלים לעמוד שם.

אופיר פינס-פז: אי אפשר לשדרג את זה.

ישי מימון: אין מקום.

ישי מימון: אני יכול לתת אווירה יותר חמה, אני יכול לתת מקלט קצת יותר טוב, אבל אין מקום.

ישי מימון: לכן הפינוי כאן מחויב המציאות עוד לפני שאנחנו מתחילים לטפל בתושבים.

ישי מימון: אם אני אצטרך לטפל בו בשעת מבחן ב-32 אלף תושבים, אנחנו נהיה בפני קריסה.

ישי מימון: אחד הדברים החשובים שאני רוצה לציין ואני מבקש שהדברים האלה יישמעו וגם יירשמו.

ישי מימון: לא יעלה על הדעת שבמקומות רגישים אני מקבל את פיקוד צפון שבועיים או שבועיים וחצי ואת היקל"ר אני רואה בתקופה יותר מאוחרת בשעת עימות.

ישי מימון: אני דורש שבשעת עימות פיקוד העורף חייב להכין גדוד לכל הערים שנמצאות בעימות חזיתי ישיר וזאת אחת הבעיות הקשות שיש להתנהלות פיקוד העורף והוא זרק עלינו את כל הבוץ.

ישי מימון: אנחנו התנהלנו כאן בשעות ההפגזה, עוד לפני שפיקוד העורף הגיע, אנחנו פתחנו את הצירים, אנחנו נתנו מים, אנחנו נתנו מזון חם, נתנו תרופות.

ישי מימון: הייתי צריך לבקש טובה מיצחק גבאי שהוא ראש השב"ס כאן בכלא צלמון, הוא נתן לי 120 אסירים ואתם התנהלתי מצוין עד שפיקוד העורף בכלל הבין מה קורה.

ישי מימון: יש לי ויכוח עם ג'רי בקטע הזה.

ישי מימון: הוא קפץ לתקשורת, הוא אלוף, אותו שומעים קצת יותר ואותי פחות, אבל לא משנה.

ישי מימון: לדעתי טוב תעשו אם תחייבו את פיקוד העורף לגייס מילואים כבר ביום הראשון ולא להתחיל לעשות סקר אחרי 10 ימים כאשר אנחנו לא יודעים אם יש לנו זקנים וקשישים בתוך הבתים, אם הם כלואים או לא כלואים, והבושה הגדולה ביותר הייתה אם חלילה היינו מוצאים מספר קשישים בתוך הבתים.

אופיר פינס-פז: אין לך ויכוח אתו כי הכותרת של המאמר שלו היא שהוא מרוצה.

ישי מימון: אם הוא מרוצה, כולנו נכשלנו.

ישי מימון: אתה יכול לרשום את מה שאני אומר ואני יכול לומר לו את זה בכל פורום.

ישי מימון: אני אומר את הדברים, הדברים הם קשים, הם נחרצים, אבל שאף אחד לא יספר לי סיפורים.

ישי מימון: אני הייתי כאן במלחמה, לא יצאתי מכאן אפילו לא לשעה אחת.

אופיר פינס-פז: האמת שגם אני הייתי כאן במלחמה.

ישי מימון: אתה ראית אותו כשהגעת וזה סימן שלא ברחתי כי יש אנשים שחושבים שגם ראש העיר ברח.

אופיר פינס-פז: היו לך כאן בעיות.

אופיר פינס-פז: היו לך בעיות עם העובדים.

אופיר פינס-פז: הוא היה המנכ"ל?

ישי מימון: הוא לא היה המנכ"ל.

אופיר פינס-פז: הייתי כאן וראיתי את קוצ'יק.

ישי מימון: הם רק הפריעו.

מוטי כהן: אבל הקוסם שהבאתם, הוא הגיע.

ישי מימון: הוא עזר יותר מקוצ'יק.

אופיר פינס-פז: לגבי התוכנית של פיתוח הגליל, קראת על זה רק בעיתון ואתה לא מכיר.

ישי מימון: שמעתי על הרבה מאוד מיליארדים.

משה מאדר: היו כאן אנשים ממבקר המדינה שבדקו את החלוקה של הכספים.

משה מאדר: לי לא היה מה לומר להם כי שקל אחד לא קיבלתי.

משה מאדר: הם אמרו שיש איזשהו מענק לגבי הביוב, 600-700 שקלים שהם הראו לי אותו ועדיין לא ידעתי עליו.

משה מאדר: זה הדבר היחיד שאני מכיר.

דוד בן-ימיני: מה עם הכניסה לצפת?

דוד בן-ימיני: 15 מיליון שקלים.

ישי מימון: לא התקבל שקל אחד.

ישי מימון: עד לרגע זה לא התקבל שקל אחד.

דוד בן-ימיני: לא תקבל עד שלא תבוא ותאמר שסיימת את התכנון ואתה מוכן למכרז, מוכן להתקשרות.

ישי מימון: אני שמח להפתיע אותך ולומר שיש תכנון וכמויות, ואנחנו מוכנים למכרז כבר מלפני חצי שנה.

דוד בן-ימיני: לא.

ישי מימון: אל תאמר לי לא.

ישי מימון: הנה, יושב כאן מנהל הפרוייקטים.

ישי מימון: הכסף לא הגיע עד הרגע הזה.

ישי מימון: בנושא שלך, אני שמח שעשית את חלקך אפילו שחלקך לא היה כזה גדול כי לא נתנו לך הרבה כסף.

ישי מימון: היו צריכים לתת לך הרבה יותר כסף כדי לעזור לכולם.

ישי מימון: יש לי הרבה מה לומר לממשלה.

ישי מימון: הבעיה היא שרק אני אומר, אולי בגלל הדעות שלי.

דוד בן-ימיני: לא, כולם אומרים.

ישי מימון: אמרתי את זה גם במלחמה וגם לאחר המלחמה.

ישי מימון: הכביש הזה שאתה מדבר עליו, הבטיח אותו דוקטור אפרים סנה כשהוא עוד היה שר התחבורה.

ישי מימון: אין לזה שום קשר לא למענק הזה ולא למענק אחר.

ישי מימון: שאלת אם הכסף הגיע ואני אומר לך שהוא לא הגיע.

ישי מימון: אני רוצה לומר לך שיונה יהב קיבל 100 מיליון שקלים ואולי מישהו אחר קיבל עוד קצת כסף, כמו עכו, ואחד שצועק עוד קצת במעלות.

ישי מימון: חפשו לאיפה הגיע הכסף.

נאדיה חילו: מעלות לא קיבל אפילו שקל.

ישי מימון: אבל יונה יהב, כאשר ראש-הממשלה הגיע לכנס ראשי ערים ופתאום הוא קם ויצא החוצה, ההמחאה רדפה אחריו.

ישי מימון: אני לא יונה יהב ואין לי כאן 300 אלף בוחרים.

ישי מימון: כך זה מתנהל.

ישי מימון: אני אומר לך את דעתי.

ישי מימון: הדברים מוקלטים ואני מוכן לחזור על הדברים גם בפני ראש-הממשלה ואמרתי לו את זה גם בכרמיאל, כאשר אתה ישבת שם.

דוד בן-ימיני: נכון.

ישי מימון: עד כאן.

אופיר פינס-פז: תודה רבה אדוני ראש העיר.

ישי מימון: אולי שאול קמיסה, הקולגה שלי, רוצה לומר משהו.

דוד בן-ימיני: הוא מלווה אותנו במשך כל הסיור מטעם השלטון המקומי.

אופיר פינס-פז: שאול הוא נציג מרכז השלטון המקומי בסיור הזה.

דוד בן-ימיני: אני רוצה לומר כמה מלים בנושא הביטחון.

דוד בן-ימיני: לצפת יש מעמד מאוד מיוחד בעניין הזה.

דוד בן-ימיני: היא לא נחשבה עד היום לקו עימות ולא הייתה בהגדרה של קו עימות.

דוד בן-ימיני: כאשר פיקוד העורף ופיקוד צפון במשך שנים טיפלו בפערי מקלוט, הם טיפלו בקו העימות ובצפת לא נגעו.

דוד בן-ימיני: קרה מה שקרה והבנו שהמקום הזה מאוד רגיש.

דוד בן-ימיני: היה פה מתן וילנאי, סגן שר הביטחון, ואנחנו הצגנו בפניו את הנושא והוא הגדיר את צפת מבחינתו שהיא צריכה לקבל מעמד של קו עימות.

דוד בן-ימיני: זה עדיין לא חוקי סטטוטורית ויש לזה השלכות נוספות.

אופיר פינס-פז: מה המרחק של צפת מהגבול?

דוד בן-ימיני: תשעה קילומטרים.

דוד בן-ימיני: 9,2 קילומטרים.

ישי מימון: יש לך ישוב במרחק של שני מטרים שכל הצעירים בורחים אליו.

דוד בן-ימיני: נכון.

ישי מימון: האוכלוסייה החלשה נשארת כאן וכולם הולכים ל-13 אחוזים.

דוד בן-ימיני: אנחנו מטפלים בעניין הזה של הביטחון.

דוד בן-ימיני: העירייה ישבה ואני רוצה לומר שהם עשו עבודה מצוינת כפי שאני רואה אותם ומלווה אותם לאורך כל התקופה.

דוד בן-ימיני: הם נודניקים אמיתיים אבל נודניקים חיוביים בעניין הזה.

דוד בן-ימיני: סוף סוף באמת נכנסנו בחודשים האחרונים לעבודה מאומצת על מאות מקלטים ואני מאמין שעד מרץ-אפריל כל המקלטים כאן – ומדובר במאות מקלטים מסוגים שונים – יעמדו על רגליהם.

דוד בן-ימיני: גם את מרכז שליטה של העיר בבונקר כאן, אני מעריך שנסיים אותו תוך חודש ימים.

אופיר פינס-פז: זה איפה שישבנו במלחמה?

דוד בן-ימיני: כן.

דוד בן-ימיני: הם יעמידו דבר יפה מאוד והם באמת מובילים את זה בצורה יפה.

דוד בן-ימיני: הבעיה המרכזית היא הבעיה של פערי המקלוט.

דוד בן-ימיני: בגלל הרגישות של המקום ואכן סביבו יש הרבה מתקנים ביטחוניים, מתן וילנאי מטפל בזה ובעניין הזה אני בקשר אתו.

אופיר פינס-פז: מה המדיניות?

דוד בן-ימיני: הוא דיבר על פינוי.

דוד בן-ימיני: יש מדיניות פינוי - שלא ניכנס אליה - מה קורה בשעת מלחמה.

דוד בן-ימיני: יש פה המון ורסיות.

דוד בן-ימיני: האם מפנים, האם מפנים את כולם.

אופיר פינס-פז: יש מדיניות פינוי?

דוד בן-ימיני: כן.

אופיר פינס-פז: כי במלחמה לא הייתה.

דוד בן-ימיני: נכון.

דוד בן-ימיני: המלחמה עברה.

אופיר פינס-פז: אנחנו בודקים את הלקחים מהמלחמה.

דוד בן-ימיני: אני יכול להראות לך עשרה נושאים שעולים לשולחן הממשלה שהם תולדה של המלחמה.

אופיר פינס-פז: מי שדרש פינוי בכל הממשלה הייתי אני.

אופיר פינס-פז: השר הראשון שדרש פינוי של קריית שמונה הייתי אני וכמעט זרקו עלי פירות וירקות בשולחן הממשלה.

אופיר פינס-פז: זה היה כמעט לקחת את נפשי בכפי.

אופיר פינס-פז: אני הצעתי את זה בממשלה ביום ראשון וכולם צעקו נגדי, אבל בשעה 11:30 בלילה התקשר אלי ראש-הממשלה והודיע לי אישית שמתחיל הפינוי של קריית שמונה לטבריה.

אופיר פינס-פז: אני דיברתי על זה ב-10:00 בבוקר וכולם צעקו נגדי, אבל ב-11:30 בלילה התחיל הפינוי לטבריה.

דוד בן-ימיני: השאלה היא האם מפנים אוכלוסיות חלשות או לא חלשות וכולי.

דוד בן-ימיני: על זה עובדים כעת כדי לקבוע את מדיניות הפינוי, אבל אין ספק שצפת צריכה לקבל - והם הגישו גם דרישה של פערי מקלוט שונים – פתרון ולראות באיזושהי צורה זה ייעשה, או פינוי או חלק מפונה.

דוד בן-ימיני: יש מקומות שגם אין פתרון.

דוד בן-ימיני: הדוגמה שהוא נתן לגבי שכונת מאור חיים, זה 1,500 אנשים בבלוק אחד והמקלטים לא בנויים לקלוט את כולם.

אופיר פינס-פז: מה קורה עם מל"ח?

אופיר פינס-פז: כתב ג'רי שמל"ח פשט את הרגל והוא לא דבר רלוונטי.

דוד בן-ימיני: אני יכול לענות לך באופן כללי.

דוד בן-ימיני: הוקמה רח"ל שזאת רשות חירום לאומי והיא בשלבי הקמה.

דוד בן-ימיני: היא צריכה להיות מאושרת בממשלה בשני הדיונים הקרובים.

דוד בן-ימיני: ישבנו על המבנה הארגוני שלה.

דוד בן-ימיני: היא צריכה לעשות אינטגרציה של כל הגופים וכולי.

דוד בן-ימיני: זה עסק מאוד מורכב ואתה בטח מכיר את זה.

אופיר פינס-פז: איפה היא תשב?

דוד בן-ימיני: במשרד הביטחון כמשרד שמתכלל את כל פעילות העורף.

דוד בן-ימיני: היום זאת ההגדרה.

אופיר פינס-פז: היא תחליף את מל"ח?

דוד בן-ימיני: זאת השאלה.

קריאה: זה הבור האזרחי שאמור להיות.

דוד בן-ימיני: בדיוק.

דוד בן-ימיני: זאת השאלה, אם היא תחליף את מל"ח או האם היא נבלעת בתוך מל"ח כחטיבה.

קריאה: לא, מל"ח בפנים, מל"ח הוא אחד הגופים ברשות.

דוד בן-ימיני: על העניין הזה מתקיימים דיונים.

דוד בן-ימיני: מל"ח כפונקציה לא תתבטל.

דוד בן-ימיני: אולי השם יתחלף, אבל ברור שחלקים ממנה ייבלעו בתוך רח"ל כרשות חירום לאומית שמתכללת את כל הפעילות.

קריאה: ידוע שמל"ח לא פעל.

דוד בן-ימיני: לא הופעל.

קריאה: לא הופעל אבל פעל בגוף הסדיר במינימום אנשי מילואים.

קריאה: אני ליוויתי את החברים במשך המלחמה.

קריאה: אמנם יש חלק שהלכו אבל אלה שנשארו עשו עבודה במשך ימים ולילות בצורה מעוררת כבוד והערכה.

קריאה: אנחנו עם קומץ אנשי מל"ח ליווינו את האזור ועשינו כל מה שאפשר מבחינת תיאום בין-משרדי.

קריאה: האמירות האלה שהן על בסיס ידיעה אישית של אלוף כזה או אחר הן לא משנות את העובדות.

קריאה: אנחנו מכירים את הסיפור שההגנה הכי טובה היא ההתקפה, ואני לא נכנס לזה.

אופיר פינס-פז: בעניין הזה אני לא חושב שזאת התקפה או הגנה אלא אני חושב שזה אלוף פיקוד שחושב משהו על מל"ח.

אופיר פינס-פז: אני מוכרח לומר לך שגם אני כשר פנים לשעבר לא התרשמתי - ואני מודה שלא הייתי בקי לפרטי פרטים בהתנהלות של מל"ח – שסביר שמערכת מהסוג הזה יכולה לנהל מדינה תחת מתקפה.

אופיר פינס-פז: לא התרשמתי שזה סביר.

אופיר פינס-פז: לכן הקמת רשות לאומית לחירום או רשות חירום לאומית תחת משרד הביטחון, נשמע לי לקח מאוד סביר.

קריאה: אמר את זה גם ראש מל"ח.

קריאה: שלחנו משלחות לחוץ לארץ, לארצות שם יש מיניסטר עורף שמתכלל את כל הגורמים.

קריאה: על זה אין ויכוח.

קריאה: חבל שאמרו ולא עשו.

קריאה: הקטע של מל"ח בתפקיד שיועד לו כמתאם בין משרדים, כגוף קיומי, לכל הצרכים החיוניים שצריכים לספק לאוכלוסייה, בתנאי שמכריזים על כניסה למצב חירום, לא בא לידי ביטוי.

קריאה: לכן הביקורת צריכה להיות ריאלית ובהתאם לנסיבות.

דוד בן-ימיני: דרך אגב, מל"ח עושה עבודה גדולה עכשיו על 105 רשויות.

דוד בן-ימיני: מל"ח היא זרוע הביצוע שמטפלת בכל מרכזי ההפעלה.

דוד בן-ימיני: אנחנו עשינו סקר מיד אחרי המלחמה, קיבלנו 10 מיליון שקלים, ועם הסכום הזה אנחנו משדרגים כ-100 מרכזי הפעלה לשעת חירום.

דוד בן-ימיני: בקו העימות, בצפת, זה ממש בלט כך שכאן אנחנו משקיעים קצת יותר מעבר לממוצע.

דוד בן-ימיני: מתוך ה-100 ומשהו, 70 רשויות ערביות שגם שם צריך לתת פתרון ועד ינואר נסיים שם את הכל.

קריאה: לגבי מדיניות פינוי.

קריאה: אני כמובן לא מדבר בשם הממשלה אבל אני רוצה להתייחס לפחות לגבי פינוי אוכלוסיות בעלות צרכים מיוחדים.

קריאה: יש תכנון, נעשית עבודה שמל"ח מרכז אותה והיא בעיקר באמצעות משרד הרווחה בתיאום עם משרד הבריאות ומשרד החינוך.

קריאה: מדובר בתכנון איך לקלוט אוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים.

קריאה: למצוא להם פתרון ערב המלחמה או במהלך המלחמה כי זה מוריד מראשי הרשויות נטל גדול.

אופיר פינס-פז: צריך להגיע למצב בו, אם אנחנו נכנסים לשעת חירום, מישהו לוחץ על כפתור ורואה שבצפת יש 300 או 400 או 500 אנשים שאמורים להגיע לראשון לציון או למקום אחר.

קריאה: זה הכיוון.

דוד בן-ימיני: זה לא פשוט.

אופיר פינס-פז: ודאי שזה לא פשוט.

הרצל גדז': אנחנו מדברים כאן על מצב שהוגדר גם על ידי כל הגורמים, גם ברמה הלאומית, כמצב מיוחד.

הרצל גדז': אף אחד לא הגדיר לא חירום ולא שגרה.

הרצל גדז': מצב מיוחד, אין תסריט במדינה.

הרצל גדז': המציאו את זה תוך כדי המלחמה הזאת.

הרצל גדז': גם למלחמה קראו מלחמה חודשיים אחרי שהמלחמה הסתיימה.

הרצל גדז': זאת אומרת, המצב לא הוגדר מלכתחילה.

אופיר פינס-פז: פיקוד העורף ביקש שההגדרה תהיה מצב מיוחד.

הרצל גדז': אם היו מגדירים בהתחלה מצב חירום, יש סדר פעולות מאוד מסודר גם למל"ח וגם לפס"ח מה לעשות במצב חירום וזה היה מצמצם חלק מהדברים עליהם מדובר.

הרצל גדז': כתוצאה מכך שהייתה אי-ודאות ולא ידעו וכל ערב עסקו בהגדרת הישובים שייכנסו למעגל הפיצויים העתידי והאפשרי, ומשרד האוצר דחף אותם כמה שיותר קדימה כדי שלא ייכנסו למעגל הזה .

הרצל גדז': זה בעצם היה המשחק היום-יומי.

הרצל גדז': מצב מיוחד בהגדרה, בפקודות הביצוע וכולי, לא היה.

אופיר פינס-פז: במשך המלחמה עסקו בפיצויים של אחרי המלחמה.

הרצל גדז': צריך לומר את הדברים כמו שהם היו.

נאדיה חילו: אני חושבת שראש העיר הגדיר טוב מאוד את הנושא של מדיניות במצב של חירום מאחר שגם אם יש תוכניות לשיקום המקלטים – ונאמר כאן שיש תוכניות, כאשר אומרים שאפילו ממצים את החלק הזה עד מאה אחוזים – נשארת אוכלוסייה מאוד גדולה, לא רק בעלת צרכים מיוחדים אלא אוכלוסייה רגילה שמה שלא יעשו, היא לא תהיה מוגנת.

נאדיה חילו: במצב כזה לדעתי המדיניות – ונאמר כאן שיש מדיניות, אבל אני לא יודעת אם המדיניות הזאת כולם מכירים, יודעים והיא מאושרת והיא לא רק בגדר משהו הצהרתי של פינוי תושבים.

מוטי כהן: לפני שאני אומר כמה מלים לגבי הפקת הלקחים שלנו בנושא החירום, דיברנו קודם על חיזוק הצפון ועל פינוי.

מוטי כהן: שני הדברים האלה, הממשלה מיישמת בצורה מבדחת.

מוטי כהן: מצד אחד מדברים על חיזוק הצפון והגליל בפרט ומצד שני מפנים מכאן משרדי ממשלה.

מוטי כהן: קיבלנו מכתב שהחברה הממשלתית לתיירות נסגרת ב-1 בינואר 2008, משרד הבריאות מתעקש לסגור כאן את הנפה עם מאה עובדים שצריך לזכור אותם הביתה, משרד המשפטים מתעקש שלא לבנות כאן בית משפט שהובטח בעבר ורוצים לסגור אותו ולהעביר אותו למקום אחר.

מוטי כהן: זה חלק של מספר משרדים שנסגרו ועליהם יש להוסיף עוד חברות פרטיות שאי אפשר להלין עליהן – כמו בזק וכולי – שסגרו כאן משרדים כאלה ואחרים.

מוטי כהן: אני חושב שיד שמאל לא יודעת מה עושה יד ימין.

מוטי כהן: גם אם לא יבנו לנו כביש כזה או אחר, לפחות שישאירו מקומות עבודה שיגרמו לאנשים לנהור לכאן ועכשיו הם יעזבו את המקום.

מוטי כהן: לגבי הפקת הלקחים המרכזית.

מוטי כהן: במלחמה התנהלנו מחמ"ל מרכזי בו ביקרת ובמהלך המלחמה הקמנו עוד כמה מוקדים קטנים אבל בגדול העיר התנהלה מתוך חמ"ל אחד מרכזי.

מוטי כהן: מה שעשינו במסגרת הפקת הלקחים היה שחילקנו את העיר לשישה רובעים, בכל רובע היה צוות מיומן שישבנו אתו והקב"ט עשה פה עבודה במשך זמן רב, הייתה הכשרת הצוותים האלה שזה שילוב של עובדי עירייה ומתנדבים, כאשר יש להם מקלט שהוא מוקד אזורי, מפקדת רובע, בראש כל ששת הרובעים האלה עמד מרכז שליטה עירוני שכולל מצלמות, כולל קשר מתקדם וכולי.

אופיר פינס-פז: בקיצור, אנחנו כבר לא באופוריה ואנחנו יודעים שיכול להיות כאן עוד מבחן.

מוטי כהן: אני אומר את הדברים מאחר ששאלתם לגבי הפקת לקחים.

ישי מימון: אנחנו לקראת ימים קשים.

נאדיה חילו: נקווה שלא.

ישי מימון: אני יכול לומר לך שכן, לצערי הרב.

מוטי כהן: יכול להיות שניכנס חלילה לתקופת חירום ואז כל רכב, כל עובד, כל מכשיר קשר יודע לאן הוא פונה, לאיזה רובע, וכל אחד יודע את תפקידו.

שאול קמיסה: אני חותם היום על איחוד שכזה, אבל שיהיה כזה.

שאול קמיסה: לא רק חצור וצפת אלא גם ראש פינה.

ישי מימון: גם אני חותם.

אופיר פינס-פז: גם טובה.

שאול קמיסה: גם על טובה אני חותם.

שאול קמיסה: אנחנו רשויות מיוחדות וטובות.

שאול קמיסה: אמר ידידי מימון ראש העיר שאנחנו ישובים שלא בישוב קו עימות שמתורגלים, מאורגנים וכולי.

שאול קמיסה: נקלענו למציאות חדשה.

שאול קמיסה: זיהינו את החולשות ואני מניח שכמו שהוא אמר, ואמר גם המנכ"ל, הפקנו את הלקחים.

שאול קמיסה: יש עוד מה לשפר וחלק תלוי בנו אבל חלק עדיין תלוי במערכות.

אופיר פינס-פז: קיוויתי לראות איזשהו שינוי בשטח.

שאול קמיסה: אין את זה.

שאול קמיסה: אני אומר לך באופן אישי שהתסכול והאכזבה היא נחלתם של מרבית יישובי הצפון ולא רק של מימון ושלי.

שאול קמיסה: הייתה ציפייה אבל האכזבה היא עצומה.

שאול קמיסה: הבום שציפינו לו הוא בום בדיוק בכיוון ההפוך, השלילי.

שאול קמיסה: תוסיף לזה עכשיו קיצוצים בתקציב, ביטולים של כל מיני סטטוסים כאלה ואחרים, וזה הוריד כמה מיליוני שקלים לכל רשות שלא לדבר על כך שכבר אומרים לך שבשנה הבאה, ב-2008, להיערך עם הקיצוץ של 3.5-4 אחוזים.

שאול קמיסה: לגבינו זה עוד שני מיליון ומשהו שקלים.

שאול קמיסה: ואם זה כך, איך נערכים?

שאול קמיסה: איך מתקנים?

שאול קמיסה: איך מטפלים בכל הבעיות השוטפות?

שאול קמיסה: הנושא של המקלוט אכן זכה לטיפול מיידי.

שאול קמיסה: חבל שלא כל כולו היה של המדינה כי זה מעצים יותר וזה נותן אווירה אחרת שהמדינה בתחום ביטחוני שיש לה את האחריות במאה אחוזים, אבל במקום זה באה קרן ידידות.

שאול קמיסה: זאת קרן נפלאה של אנשים מצוינים שהשקיעו כאן המון.

שאול קמיסה: אצלי בחצור באמת עשו עבודה נפלאה וכבר למעלה מ-30 אחוזים מהמקלטים שלי שודרגו במסגרת הפרוייקט וכמובן משרד הביטחון.

שאול קמיסה: הם עשו עבודה נפלאה ואנחנו בקשר יום יומי.

שאול קמיסה: העבירו כבר 20 מקלטים והולכים להיכנס עוד 20.

שאול קמיסה: יש עבודה מצוינת ואחראית.

שאול קמיסה: באשר למדיניות ולרגישות אל מול עימות טילי.

שאול קמיסה: מסתבר – וראינו את זה גם בישובים – שכל יישובי הגדר, נכון שהם על הגדר ואולי הם מאוימים יותר, אבל במצב של מלחמה הרבה יותר משמעותית מאשר חדירה של חוליה, ישובים בעלי פוטנציאל סיכוני איומי כמו צפת, חצור הגלילית, נהריה – אלה הישובים שהם מצויים במציאות ביטחונית שבאופן אוטומטי כבר במכת האש הראשונה יספגו.

שאול קמיסה: כל מה שלא נופל בצפת, נופל בחצור.

שאול קמיסה: כלומר, רמת הסיכון היא כזאת שמישהו צריך לתת את הדעת ולהיות מוכן עם מחסנית מוכנה שמיד, איך שחושבים, נערכים ומתכננים.

שאול קמיסה: זאת לא בושה לקבל פלוגה עם אמצעים וכלי רכב שתעסוק בפינוי או בפיזור.

שאול קמיסה: אני רואה את הקשר הישיר שהוא למעשה מתווה את הקו העתידי להעצים את הקשר של רשות שהיא חזקה מבחינה כלכלית עם יכולות באופן אוטומטי, היא תתנהג אחרת וטוב יותר במצב של מלחמה.

אופיר פינס-פז: שאול דיבר על נהריה וזה היעד הבא שלי.

אופיר פינס-פז: אני אצל יהודה שביט במטה אשר.

אופיר פינס-פז: היום ה-4 בנובמבר ויש לנו היום אירועי רבין בכל הגליל המערבי ובמטה אשר ואני מופיע שם.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא כל יום כאן אבל נשתדל לשמש לכם כתובת גם כאשר אנחנו כאן וגם כאשר אנחנו לא כאן.

אופיר פינס-פז: אתם כמובן חופשיים לעדכן אותנו, להתקשר אלינו, להודיע לנו, לבקש את סיוענו וכמידת יכולתנו נעזור.

אופיר פינס-פז: יש דבר שמטריד אותי עוד יותר.

אופיר פינס-פז: אני לא רואה תוכנית שהופכת את הגליל ליותר אטרקטיבי.

אופיר פינס-פז: בצימרים לא בונים את הגליל.

אופיר פינס-פז: אני מאוד בעד צימרים ואני מאוד בעד זה שעם ישראל יבוא לכאן לנופש, אבל בנופש לא נבנה את הגליל.

אופיר פינס-פז: זה לא ילך.

אופיר פינס-פז: הגליל צריך לקבל כמה יתרונות יחסיים על המדינה כדי שבאמת אנשים יחליטו לתקוע פה יתד.

אופיר פינס-פז: עד שלא נעשה את זה, זה לא יקרה.

אופיר פינס-פז: לא היה איכפת לי שבוחבוט ומימון יצעקו, זה לא העניין, אבל העניין הוא אם הם היו צועקים אבל יודעים שיש חמישה פרוייקטים רציניים בגליל שישרתו גם את התושבים שלהם.

אופיר פינס-פז: מרגע שזה אין, אתה אומר לעצמך מה יש.

ישי מימון: יש לנו פרוטוקול.

אופיר פינס-פז: אני מאמין לך.

דוד בן-ימיני: אבל הוא לא מימן את זה.

ישי מימון: גם הממשלה לא מימנה.

דוד בן-ימיני: את זה מימנה.

ישי מימון: אם תיתן לי את ההמחאה, אני אומר לך שקיבלתי.

אופיר פינס-פז: ממשלת ישראל נמצאת בעודפי הכנסות רציניים.

אופיר פינס-פז: אני לא אומר שצריך לפזר את הכסף אלא צריך לנהוג באחריות, אבל אם אנחנו מחליטים על גליל ונגב לא כאמירה ריקה ולא כדי לרצות את שמעון פרס אלא באופן אמיתי, אני אומר שזאת תקופה שעוד אפשר לעשות משהו.

אופיר פינס-פז: חלילה יהיו תקופות שגם אם נרצה, לא נוכל לעשות.

אופיר פינס-פז: היום אפשר אבל צריך לרצות וצריך להחליט מה עושים.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שכאשר אני הייתי בחלק מהתוכנית הזאת, ולא אהבתי אותה מהתחלה, לא האמנתי בה.

אופיר פינס-פז: לא האמנתי שאחרי שנה ושלושה חודשים נהיה במקום שאני מגיע לסיור שלם בצפון ואין שום דבר מהדבר הזה.

אופיר פינס-פז: עד כדי כך לא האמנתי.

אופיר פינס-פז: האמנתי שלא יצא הרבה, אבל לא האמנתי שלא יצא דבר אבל אולי יצא בעתיד.

אופיר פינס-פז: אני אומר שחבל להחמיץ את השנים האלה כי אלה שנים שיכולות לעשות הבדל בגליל.

אופיר פינס-פז: אם לא נשמור על הגליל, הוא יאבד את התושבים שלו.

אופיר פינס-פז: אני לא אומר שלא יהיו כאן ישובים יפים, אני לא אומר שלא יהיו כאן דברים יפים, הגליל יישאר יפה, אבל אנחנו נאבד את הרוב ונאבד את היכולות ואנחנו כבר מאבדים אותן וזאת תהיה בכייה לדורות כי אחרי כן יהיה קשה מאוד לשנות את זה, וגם כאשר נרצה, יהיה מאוד קשה כי הילדים שלכם כבר יורדים למטה ואנחנו מכירים את המצב הזה.

קריאה: זה הישוב היחידי שטווח מכל הישובים והוא לא קו עימות.

קריאה: הקביעה שהישוב הוא בקו העימות יכולה לעזור לתושבים מאוד.

אופיר פינס-פז: אם נפלתם בין כל הכיסאות.

אופיר פינס-פז: בעניין של קו עימות אני חושב שצריך לעשות על זה מלחמה גדולה.

קריאה: הוא מדבר על נקודות זיכוי שהכניסו את חצור ואת צפת לקו העימות אבל ברמה המקומית ולא ברמה הארצית.