ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 400, 2007-11-13 12:00

משה כחלון: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה, על סדר-היום הצעת חוק הפעלת רכב (מנועים ודלק) (תיקון מס' 3) (מכירת דלק שאינו עומד בדרישות), התשס"ז-2007, של חבר הכנסת מאיר פרוש.

משה כחלון: בדיון הקודם הצבענו על סעיף 1 בלבד, וכעת נמשיך לקרוא את סעיף 2.

משה כחלון: מדובר על הכנה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

מתי יצחק: אושר החוק של החיתום, צריך להביא בחשבון שזה מבצע את כל העבודה.

לאה ורון: הצו שעוסק בחיתום המכליות.

מיכאל טירר: למעשה יש סתירה.

מיכאל טירר: זאת גם היתה הערה של הוועדה בזמנו, שיש סתירה, ואין מקום לקדם את שניהם בו זמנית.

חגית אייזנמן: לא, הטענה היתה אחרת לגמרי.

חגית אייזנמן: הטענה היתה, שאתה לא יכול להחמיר את הענישה לפני שקבעת את הצו ההוא, ולכן היו מי שדרשו לעכב את הדיון בהצעת החוק.

חגית אייזנמן: הצו והתיקון לחוק הם השלמה אחד של השני.

מיכאל טירר: הם לא משלימים אחד את השני בכלל.

מאיר פרוש: אנחנו פותחים מחדש את הדיון?

משה כחלון: אי אפשר לפתוח את הדיון מחדש.

מאיר פרוש: אני מאשר את דבריה של היועצת המשפטית של המשרד לתשתיות לאומיות, שאמרה אז שהצו יחד עם החוק הם דברים שמשלימים האחד את השני, לא שהצו גורם לכך שאין צורך בחוק.

אהוד יחיאלי: להפך, זה נועד להגן על בעלי התחנות, שמא הם לא האשמים, שהעונש לא יוטל עליהם מיידית, אלא יאפשר לבדוק את כל שרשרת ההספקה.

אהוד יחיאלי: לזה נועד הצו.

מיכאל טירר: אם מסתכלים על הצו רואים, שהצו מחלק את שרשרת ניפוק הדלק ואת האחריות, ואילו החוק מדבר רק על בעיית תחנת תדלוק.

מיכאל טירר: בעוד הצו אומר שכל אחד יש לו אחריות משלו, בין היתר, למתקן ניפוק צריך להתקשר עם מעבדה מאושרת וכן הלאה.

מיכאל טירר: הדרישה להתקשר עם מעבדה מאושרת שמופיעה בצו לגבי מתקן ניפוק לא מופיעה לגבי בעל תחנת תדלוק, היא מוספת פה בחוק.

אהוד יחיאלי: מה פתאום למתקן ניפוק צריך להתקשר עם מעבדה?

מיכאל טירר: כתוב שם שצריך להתקשר עם מעבדה מאושרת.

מיכאל טירר: בנוסף, הצו מעניק הגנה למי שעושה פעולות מסוימות.

מיכאל טירר: בחוק הזה יש תקיפה גורפת של בעל תחנת תדלוק.

מתי יצחק: היות ואני ניהלתי את הדיון הקודם, אני רואה פה את הפרוטוקול, אני רוצה לבדוק.

מתי יצחק: היועץ המשפטי של הוועדה יבדוק אם היתה התייחסות לנושא החיתום.

לאה ורון: לא בישיבה האחרונה, בישיבות שקדמו לה.

לאה ורון: כוונת הוועדה היתה, קודם כול להביא לאישור הצו, ורק לאחר מכן להתקדם בהצעת החוק.

חגית אייזנמן: תחנות הדלק באות בטענה שהחוק הזה מחמיר את הענישה עליהן, בזמן שאין להן כלים למנוע את המהילה של הדלקים.

משה כחלון: הצו נותן את הכלים.

חגית אייזנמן: הצו נותן את הכלים.

חגית אייזנמן: בעבר זאת היתה הטענה שלהם, והיום הם מוצאים טענה אחרת למה הם לא רוצים מה שמחמיר עליהם את הענישה, זה ברור.

משה כחלון: תודה, גברתי, אנחנו מתחילים את הדיון.

משה כחלון: תיקון סעיף 2.

ניר ימין: התיקון כפי שהובא בנוסח של משרד התשתיות.

ניר ימין: תיקון סעיף 2 "בסעיף 2 לחוק העיקרי, ברישא, יבוא: 'מבלי לגרוע מהוראות חוק התקנים, לא ימכור אדם ולא ייצר דלק שאינו עומד בדרישות לפי סעיף 2(1), לשם הנעת רכב מנועי, לעניין זה'".

ניר ימין: בדיון הקודם, ב-7 במאי, לא היתה הצבעה, אבל ממה שקראתי בפרוטוקול היה סוג של הסכמה לגבי נוסח שהציגה היועצת המשפטית של הוועדה, עורכת-הדין אתי בנלדר, שיהיה כתוב במקום הסעיף הזה "לא ימכור אדם ולא ייצר דלק שאינו עומד בדרישות חוק זה".

חגית אייזנמן: אין בעיה.

מאיר פרוש: דווקא היא ביקשה להוציא את המשפט "מבלי לגרוע מהוראות חוק התקנים"?

ניר ימין: כן, כי זה מיותר, אנחנו קובעים את זה בחוק ספציפי.

מאיר פרוש: היא לא נמצאת פה, אחר כך יתברר שטעינו.

ניר ימין: אני יכול לקרוא לך את הדברים מהפרוטוקול.

מאיר פרוש: האם זה מזיק או שלא מזיק אם כן כתוב?

ניר ימין: אני אקרא לך מה שהיא אמרה: "אני מציעה לא לכתוב את המילים 'מבלי לגרוע מהוראות חוק התקנים', משום שבכל מקום שאנחנו קובעים הוראות חוק ספציפיות אנחנו לא כותבים את זה".

ניר ימין: זה לא יזיק, אבל זה עניין ניסוחי.

יריב פקטה: יש לי שתי הערות: האחת, הסעיף הזה מאוד דרוש, כיוון שהיום רוב המהילות מבוצעות על ידי המובילים, ויש פרצה בחוק שלא מאפשרת להטיל עליהם אחריות, לכן חייב שהאחריות תהיה "לא ימכור ולא יספק אדם".

יריב פקטה: המובילים הם כאילו לא מוכרים, ולכן אין אפשרות להטיל עליהם אחריות היום.

חגית אייזנמן: הפרצה הזאת נסתמה, כי אם תסתכל על ההגדרה של המכירה, כתוב "לרבות הספקה, שיווק, הובלה, ניפוק לתקנת תדלוק או החזקה לצורך מכירה".

יריב פקטה: בדיונים הקודמים דיברו על חשיבות כניסת הצו לתוקף.

יריב פקטה: בינתיים האמצעי העיקרי שמגן מפני המיהולים זה אותו רכיב שנקרא "פלומבות אלקטרוניות".

יריב פקטה: למרות שהצו הזה אושר באוגוסט, הצו משום מה עדיין לא פורסם ברשומות, זה דבר ראשון, ודבר שני הפלומבות האלקטרוניות צריכות להיכנס בתוך שנה מיום פרסום הצו, צריך גם את זה להביא בחשבון כשמסדירים את זה.

חגית אייזנמן: אל"ף, אני מעריכה שהשבוע זה יפורסם ברשומות, הצו כבר נחתם ונשלח לרשומות.

חגית אייזנמן: בי"ת, אני לא חושבת שצריך לחכות עד שהצו ההוא ייכנס לתוקף, הצו ההוא מכיל הרבה דרישות נוספות של אחריות מכל הגורמים השונים מעבר לנושא בדיקת הפלומבה.

חגית אייזנמן: ברגע שמישהו יוכיח שהוא נקט בכל האמצעים שמצוינים באותו צו – הוא לא ישא באחריות.

חגית אייזנמן: אם הוא לא ינקוט באמצעים האלה – הוא ישא באחריות.

מתי יצחק: זה לא מה שכתוב.

חגית אייזנמן: ודאי שזה כתוב.

חגית אייזנמן: המשמעות של אחריות קפידה, שאדם יעמוד לדין כל עוד הוא לא הוכיח שהוא עשה כל מה שהוא צריך לעשות כדי למנוע את ביצוע העבירה.

חגית אייזנמן: הצו ההוא קובע בדיוק מה הוא צריך לעשות.

חגית אייזנמן: אם הוא לא ינקוט באיזה דבר רחוק שלא כתוב באותו צו ולא חשבנו עליו אז, לא נעמיד אותו לדין, אבל אם הוא לא ינקוט בכל הצעדים שנקבעו באותו צו, בהחלט נעמיד אותו לדין, והוא צריך לשאת באחריות הכי חמורה.

חגית אייזנמן: דבר נוסף, אם הוא מורשע רק לפי אחריות קפידה, ממילא יש הגבלה של החוק, אני לא יכולה לדון למאסר, ויכול להיות שיש גם הגבלה על גובה הקנס, אני לא יודעת, כי זה בחקיקה העיקרית שלנו.

משה כחלון: האם יש עוד הערות?

עמנואל וייזר: שתי הערות.

עמנואל וייזר: בנושא של הצו, יכול להיות שאפשר כאן לסייע בסילוק אי הבהירות על ידי הוספה של סעיף.

עמנואל וייזר: מילא אדם אחר הוראות הצו, תהא בכך הגנה טובה בפני אישום.

עמנואל וייזר: זה קיים בחוק למניעת מפגעים, שם דובר על צו אישי, אבל כאשר אדם ממלא אחר הצו, זה מהווה הגנה דומה.

עמנואל וייזר: אם נכניס פה, זה יפתור את הבעיות שהועלו בנושא הזה.

עמנואל וייזר: זה דבר אחד.

עמנואל וייזר: דבר שני, בנושא של "לא ימכור אדם", צריך באיזה דרך להחריג את העובדים בתחנת התדלוק.

עמנואל וייזר: לכאורה, על פי הסעיף הזה הם מבצעים פעולה של מכירה, ומישהו יכול לבוא גם אליהם ולהאשים אותם.

משה כחלון: אתה מתכוון למתדלקים, לקצה.

משה כחלון: איך עושים את זה, גברתי?

חגית אייזנמן: אני לא יודעת אם עושים את זה.

ניר ימין: אני גם לא חושב שצריך לעשות את זה, זה מכוח דין השליחות.

ניר ימין: אם שלוח עושה פעולה שהשולח הסמיך אותו לעשות, השולח אחראי לפעולה, אלא אם כן זו שליחות לדבר עבירה.

ניר ימין: ככל שבעל התחנה או המפעיל שלה, מי שבפיקוחו התחנה, מבקש מהעובד שלו, המפעיל אחראי.

משה כחלון: האם החוק הזה לא יגרום לאנשים תמימים לעמוד לדין?

אהוד יחיאלי: לא, אם הם שלוחים.

יורם מרציאנו: אני שמח על הצעת החוק ועל קיום הדיון הזה.

יורם מרציאנו: בזמנו שלחתי מכתב גם לשר התשתיות וגם לממונה על הדלק בעקבות מספר כתבות שהתפרסמו בעניין הזה על כל נושא מהילות הדלק.

יורם מרציאנו: מדינת ישראל לא יכולה להמשיך להתנהל במצב שבו אנחנו רואים את כל העניין של מהילות הדלק, שהפך, לצערי הרב, לנורמה בחלק מהמקומות במדינת ישראל, וכן לגניבות דלק.

יורם מרציאנו: אני מאוד מכבד את השר פואד, הוא איש מאוד קרוב אלי, אבל משרד התשתיות חייב לעשות מעשה.

יורם מרציאנו: אני מבין ממכתב תשובה שקיבלתי מכם שהכול נובע בגלל קיצוצים בתקציב.

יורם מרציאנו: לא יכול להיות שהקיצוצים בתקציב יפגעו בסופו של דבר בצרכן, לא ייתכן מצב שיקצצו בבדיקות, ומי שייפגע בסופו של דבר הוא הצרכן.

יורם מרציאנו: פעם היו בודקים תחנה פעם בחודש או פעם בתקופה קצרה יותר, היום בודקים אותה אולי פעם בשנתיים.

אהוד יחיאלי: פעמיים בשנה, לפחות.

יורם מרציאנו: תאמין לי, יש תחנות שבודקים פעם בשנתיים.

יורם מרציאנו: אני אומר את זה באחריות ומתוך ידיעה.

מתי יצחק: תביא בחשבון שיש מבדקה אחת.

יורם מרציאנו: תפתחו עוד מבדקות.

מתי יצחק: אין בעיה, זו היתה ההבטחה.

יורם מרציאנו: לא באתי לכאן לדבר על המבדקה.

יורם מרציאנו: תפתח עוד מבדקות.

יורם מרציאנו: הכי חשוב, שבסופו של דבר הצרכן לא יינזק, וזה מה שצריך לעשות, שלא יספרו לנו סיפורים.

משה כחלון: גם בעלי התחנות מעוניינים בכך.

מתי יצחק: אנחנו מעוניינים.

יורם מרציאנו: אולי בהצעת החוק של חבר הכנסת מאיר פרוש, שבאה להסדיר את העניין הזה, שיטילו על חברות הדלק לעשות את הבדיקות.

אהוד יחיאלי: זה קיים, הם חייבים לעשות הסכמים עם מעבדות לשש בדיקות לפחות בשנה.

צבי קורמן: הוא דיבר על חברות הדלק.

יורם מרציאנו: דיברתי על חברות הדלק.

אהוד יחיאלי: לא תמיד יש קשר ישיר בין התחנה לבין החברה.

יורם מרציאנו: חברות הדלק יהיו מחויבות בבדיקות האלה, לא דיברתי על התחנות.

יורם מרציאנו: דיברתי על החברות, שיהיה ברור.

יורם מרציאנו: במצב שנוצר אין שום שליטה, ונקום כל בוקר עם מצב שאנשים מגיעים בסופו של דבר עם הרכב למוסך, ואתה יודע כמה זה עולה.

יובל אביעד: יש צורך בהשארת הרכיב "מבלי לגרוע בהוראות חוק התקנים", כי צריך לזכור שיש פה תקן רשמי.

יובל אביעד: לכן אולי כן כדאי להשאיר את הרכיב הזה.

יובל אביעד: הפתרון הוא אולי לכתוב "מבלי לגרוע מהוראות כל דין", שזה גם יכול לכסות.

ניר ימין: לטעמי זה לא מוסיף ולא גורע.

ניר ימין: אני מוכן להשאיר לממונה לנוסח החוק, שהיא תחליט, כי זה עניין ניסוחי.

יובל אביעד: צריך לזכור שקיים תקן רשמי.

יריב פקטה: הדברים שאמר עורך-הדין וייזר הם נכונים, ויפחיתו את כל החשש של חברות הדלק.

יריב פקטה: הצו הזה מטיל על חברות הדלק במצטבר עלויות של כ-10 מיליוני שקלים.

יריב פקטה: מי שעשה מה שצריך ושילם את כל העלויות האלה, שתהיה לו הגנה, מי שלא, שיחמירו איתו כמה שאפשר.

יריב פקטה: זה הוגן.

ניר ימין: הגנה ממה?

יריב פקטה: הגנה למי שעמד בתנאים של הצו, שהם תנאים מאוד מפורטים.

יריב פקטה: מטילים פה את האחריות, מטילים צווי סגירה.

ניר ימין: צו הסגירה כפי שהציע המשרד הוא רק צו סגירה שיפוטי, הוא לא צו סגירה מינהלי.

יריב פקטה: מי שעמד בכל דרישות הצו- - -

יעל דניאלי: --שתעמוד לו ההגנה הזאת.

לאה ורון: אני מזכירה לכולם שאנחנו כרגע בסעיף 2.

חגית אייזנמן: הטענה הזאת עלתה, היא עלתה גם בעת הדיון בצו עצמו.

חגית אייזנמן: ובצו עצמו נערכו שינויים מסוימים שהיו בניסוח אמצע בין מה שרצינו לבין מה שחברות הדלק ביקשו, ואין פה מקום לפתוח את הדברים.

משה כחלון: אני מבקש מעורך-הדין ניר ימין לקרוא נוסח סעיף 2.

ניר ימין: אני אקרא כפי שהצהירה בדיון הקודם היועצת המשפטית של הוועדה: "לא ימכור אדם ולא ייצר דלק שאינו עומד בדרישות חוק זה", בכפוף למה שדיברנו, שנבדוק בעניין הנוסח אם צריך להגיד "מבלי לגרוע מהוראות חוק התקנים" וכן הלאה.

יעל דניאלי: אתה גם לוקח את ההגדרה של הנוסח של משרד התשתיות לגבי מכירה.

לאה ורון: ההגדרה אושרה בסעיף 1, סעיף ההגדרות.

יעל דניאלי: זה לא מופיע.

משה כחלון: הנוסח שקרא עורך-הדין ימין זה הנוסח של המשרד.

משה כחלון: מי בעד הנוסח?

משה כחלון: הצבעה בעד סעיף 2 – פה אחד סעיף 2 אושר

לאה ורון: בדיון ב-7 במאי חילקנו את הצעת הנוסח של המשרד לתשתיות לאומיות, וזה הנוסח שהוועדה דנה בו, כשמונח גם הנוסח שעבר בקריאה הראשונה במליאת הכנסת.

יעל דניאלי: מה מאשרים, האם את סעיף 2 בנוסח שאישרה המליאה או בנוסח של המשרד לתשתיות לאומיות?

ניר ימין: בנוסח של משרד התשתיות.

יעל דניאלי: זה כולל גם את סעיף ההגדרות בסעיף 1.

ניר ימין: סעיף ההגדרות אושר בישיבה הקודמת בנוסח הכחול, בצירוף של הגדרת מכירה מהנוסח של משרד התשתיות.

ניר ימין: כאן אנחנו מאשרים "לא ימכור אדם ולא ייצר דלק שאינו עומד בדרישות לפי סעיף 2(1)".

ניר ימין: זה לפי הנוסח של משרד התשתיות.

משה כחלון: סעיף 3.

ניר ימין: הוספת סעיפים 2א עד 2ג "3.

ניר ימין: אחרי סעיף 2 לחוק העיקרי יבוא – 2א.

ניר ימין: (א)(1) לא ימכור בעל תחנת תדלוק דלק אלא אם כן קיימת התקשרות תקפה בינו, או בין מי שהוא הסמיך לשם כך, ובין מעבדה מאושרת לביצוע בדיקות לצורך קביעת התאמתו של דלק הנמכר בתחנה לדרישות לפי חוק זה; בעל תחנת דלק יעביר עותק מן ההתקשרות למנהל מינהל הדלק, ויודיע לו על סיום ההתקשרות; (2) נציג המעבדה ייטול דגימות בתחנת הדלק ויעבירן לבדיקת המעבדה; בדיקות לפי סעיף זה יבוצעו לפי הנחיות המנהל, במועדים שיימסרו על ידו למעבדה המאושרת, ותוצאותיהן יועברו ישירות מן המעבדה למנהל; המעבדה או עובד המעבדה לא ימסרו לבעל התחנה או למי מטעמו את מועד ביצוע הבדיקה או כל מידע אחר הנוגע לביצוע העבודה לפי הסכם זה, אלא אם כן אישר זאת המנהל; (3) נציג המעבדה ייטול שש דגימות מכל סוג של דלק בתחנת הדלק במהלך השנה, אלא אם קבע השר מספר גדול יותר של דגימות".

משה כחלון: הערות לסעיף 3.

חגית אייזנמן: לפני שמאשרים, בפסקה (3) כתבנו שיש דגימות מכל סוג של דלק, אומרים במינהל הדלק שזה יותר מדי, והכוונה היתה לשש דגימות בכלל בתחנה.

אהוד יחיאלי: שש דגימות של דלק, לא מכל סוג.

אהוד יחיאלי: המילים "מכל סוג" יימחקו.

יריב פקטה: כל הקונספט של הסעיף הזה מעוות לחלוטין.

יריב פקטה: יש תפקיד של הרגולטור לקחת דגימות.

יריב פקטה: כמו שהמשטרה עוצרת מישהו שחושבים שהוא שותה, והיא בעצמה מבקשת שהוא ישאף לשקית, אותו דבר מינהל הדלק, אם הוא חושד, או אם בבדיקה שגרתית הוא זה שצריך ללכת לתחנה ולקחת את הבדיקה.

יריב פקטה: פה, בגלל חוסר תקציבי, עושים משהו עקום.

יריב פקטה: החברה בעצמה תיקח את הדגימות באמצעות מעבדה.

יריב פקטה: יש היום מעבדה אחת בארץ, והמעבדה הזאת תצטרך לנסוע, לקחת את הדגימות במקום המינהל.

יריב פקטה: זה עקום לגמרי.

יריב פקטה: אם יש בעיה תקציבית, אני לא מתנגד שיטילו עלינו אגרה בגין כל בדיקה שתיעשה, אבל אז אנחנו יודעים שעל כל בדיקה נשלם סכום קבוע, לא שנהיה תלויים בחסדים של מעבדה אחת, זה מה שיש היום בארץ, שתוכל לקחת איזה סכום שהיא תרצה.

מתי יצחק: בסעיף 2א(1) מופיע "בעל תחנת דלק יעביר עותק מן ההתקשרות למנהל מינהל הדלק", אבל למטה בפסקה (2) כתוב "המעבדה או עובד המעבדה לא ימסרו לבעל התחנה".

מתי יצחק: אתה כולל את חברת הדלק שאני ממילא איתה בהתקשרות.

אהוד יחיאלי: "לא ימסרו לבעל התחנה או למי מטעמו", אתה רוצה שיצוין כאן גם חברת הדלק?

מתי יצחק: בטח.

משה כחלון: בסדר.

אהוד יחיאלי: זה נראה סביר.

אהוד יחיאלי: למעשה, לא ימסרו לאיש מלבד למינהל הדלק, זה מה שצריך להיות.

אהוד יחיאלי: כי אם יגידו "חברה", אז מחר יגידו שיש עוד איזה גוף שיכול לקבל.

מתי יצחק: חברת הדלק.

אהוד יחיאלי: לא רק חברת הדלק, צריך איסור גורף.

אהוד יחיאלי: האינפורמציה היחידה תימסר למנהל מינהל הדלק בלבד.

מיכאל טירר: ההערה של עורך-הדין פקטה מפז היא נכונה מאוד.

מיכאל טירר: החשש שלנו, שהחוק הזה מטיל עונשים מאוד חמורים בטרם שפיטה ובטרם הרשעה על תחנת דלק, ולא מספיק שהוא עושה את זה, הוא עושה את זה בהסתמך על בדיקה של גורם שהוא אפילו לא השלטון, הוא גורם עצמאי.

מיכאל טירר: בדיונים הקודמים עלה משהו שאף אחד לא רצה לנקוב בשמו, וזאת העובדה שבשוק הדלק היום יש גם גורמים פליליים ומשפחות פשע, ואנשים שיכולים לעשות שימוש בעניין הזה לרעה.

יורם מרציאנו: זה התחיל בפרשה בירושלים.

מיכאל טירר: זאת דוגמה מובהקת לסמכות שלטונית שהשלטון צריך לקחת לעצמו ולא לתת למישהו אחר.

אהוד יחיאלי: הוא לא נותן סמכות לאף אחד אחר.

מיכאל טירר: אמרת שאתם מביאים את זה למעבדה מאושרת.

אהוד יחיאלי: גם כך אני שולח את הבדיקה למעבדה.

מיכאל טירר: הפקיד שלך בא ואוסף אותה.

יעל דניאלי: בהמשך למה שאמרו חברי, יש מנגנון נוסף.

יעל דניאלי: סך הכול יש פה חברות דלק מסודרות ומוסדרות, שהאינטרס הכי גדול שלהן, כמובן, זה שהדלק שהם מוכרים לציבור יהיה דלק נקי, ואין כאן שום אינטרס למהול, ודאי וודאי שחברות הדלק מבצעות דגימות דלק אקראיות לעצמן, גם ללא החוק הזה.

משה כחלון: לא היה לנו ספק.

יעל דניאלי: בא החוק, משאיר את הסמכות, אבל מעביר את מקור המימון לחברות הדלק ואומר: עכשיו אתן תממנו את הבדיקות שמינהל הדלק צריך לעשות, ויש לזה מנגנון קבוע בחוק, קוראים לזה "צו פיקוח על מחירים ושירותים", וכולנו יודעים שמחיר הבנזין הוא מחיר מפוקח.

יעל דניאלי: אם הרגולטור מעוניין שאנחנו נבצע אותן בדיקות של דגימות של מהילות, המנגנון ברור, יש אותו מבנה מחיר, והרגולטור, בהתאם לעובדה שהוא מכפיף עלינו את העלויות, יבצע שם את התיקון, כי בסופו של יום המחיר שאנחנו גובים מהנהג הוא מחיר קבוע למוצר העיקרי שנקרא "בנזין".

יורם מרציאנו: נשית את זה עוד פעם על הצרכן.

יעל דניאלי: נורא קל לפנות לכיס העמוק ולומר: אתם תממנו.

יורם מרציאנו: המדינה צריכה להיות שותפה יחד איתכם.

יורם מרציאנו: לא באתם לפה כמו מסכנים בפתח שעכשיו באים למוטט אתכם.

יעל דניאלי: הכי קל שחברות הדלק יממנו, זה מנגנון נורא נוח.

יעל דניאלי: אם למשטרה מחר בבוקר אין כסף לעשות בדיקות שכרות לנהגים, היא גם תפיל את זה על הנהג, אין שום בעיה, הכול בסדר, אפשר להפריט את כל השירותים האלה.

יעל דניאלי: הכול בסדר, אנחנו נכסה את הדגימות, נעשה הכול, אבל צריך להיות איזה היגיון שעומד מאחורי זה.

יורם מרציאנו: גם לך צריך להיות אינטרס משותף, שלא נמצא את עצמנו- - -

יעל דניאלי: כך פתחתי את דברי.

מתי יצחק: יש 900,000 שקלים, זה התקציב של משרד התשתיות , ואפשר להסב אותו.

יורם מרציאנו: מה התקציב היום לדגימות?

מתי יצחק: 900,000 שקלים.

יורם מרציאנו: על כל הארץ?

משה כחלון: הבנתי שהגעתם להסכמה.

חגית אייזנמן: קודם כל נסבר את האוזן על העלויות.

חגית אייזנמן: אנחנו מדברים על שש בדיקות לשנה, מחיר של בדיקה נע היום בין 300 ל-500 שקלים, הגג זה 3,000 שקלים, זה לא משהו ששווה ויכוח.

מיכאל טירר: זה לא נכון.

חגית אייזנמן: כיום יש רק מעבדה מאושרת אחת בתחום.

יורם מרציאנו: המספרים שלך לא מסתדרים עם מספר תחנות הדלק בארץ.

חגית אייזנמן: אני מדברת על תחנה.

אהוד יחיאלי: עלות תחנה לשש בדיקות לשנה כפול 500 שקלים זה 3,000 שקלים.

חגית אייזנמן: אכן, כיום יש רק מעבדה מאושרת אחת.

חגית אייזנמן: החוק הזה לא בא להחליף את הדגימות של מינהל הדלק.

חגית אייזנמן: מינהל הדלק עושה בממוצע שתי דגימות של תחנת דלק בשנה, אגב, רק בתחנות ציבוריות.

חגית אייזנמן: כל מיני תחנות חצר למיניהן, אנחנו לא דוגמים.

חגית אייזנמן: החוק הזה יוסיף שש דגימות לכל תחנה, שזה תגבור מאוד רציני של מספר הדגימות בכלל.

משה כחלון: אם יש מעבדה אחת, האם המחיר מפוקח?

חגית אייזנמן: אם אנחנו מדברים על הכפלה של כמות הדגימות שיילקחו, אנחנו מעריכים שלעוד מעבדה אחת לפחות יהיה כדאי להיערך לבדוק בדיקות כאלה.

חגית אייזנמן: יש לפחות מעבדה אחת שאנחנו בודקים.

לאה ורון: האם זו מעבדה שנותנת שירותים למשרד התשתיות, ותיתן עכשיו שירותים גם לחברות הדלק?

חגית אייזנמן: כן.

חגית אייזנמן: אנחנו יודעים על מעבדה אחת לפחות שיש לה היכולת המדעית הזאת, חסר לה איזה רכיב שעולה כסף, יהיה לה שווה להשקיע.

אהוד יחיאלי: הם כבר מטפלים בהשגה שלו, הם כבר מבצעים את הרכישה.

חגית אייזנמן: מעבר לזה, אם נראה שיש בעיה עם המחיר, אין לנו שום בעיה, יחד עם משרד האוצר, להטיל פיקוח על מחיר הדגימה.

ניר ימין: האם את לא חושבת שכדאי לכתוב את זה פה?

לאה ורון: הדיון הקודם הסתיים בכך שמשרד התשתיות התבקש לבדוק עם ההגבלים העסקיים והמשרדים הנוספים מה עמדתם ביחס להשתת פיקוח על מחירי המעבדה.

לאה ורון: אני יודעת שישבתם עם הנציגים של ההגבלים העסקיים, האם תוכלו למסור מה היתה העמדה?

חגית אייזנמן: זאת העמדה של ההגבלים העסקיים.

חגית אייזנמן: הם אומרים שאם יש שתי מעבדות, ואין בעיה, לא צריך.

חגית אייזנמן: אם תהיה מעבדה אחת, אנחנו דורשים פיקוח על המחיר.

יריב פקטה: אני מרים את הכפפה של גברת אייזנמן.

יריב פקטה: מה שהיא אומרת זה מחיר הבדיקה עצמה, היא לא אומרת כמה יעלה להתקשר עם מעבדה, שהמעבדה תעשה את העבודה של הדגימה.

יריב פקטה: אני מוכן שכל תחנה תשלם אגרה שנתית.

משה כחלון: כבר אמרת את זה שלוש פעמים.

חגית אייזנמן: עורך-הדין פקטה, אם יהיה צורך, כל ההתקשרות עם המעבדה תהיה תחת פיקוח.

חגית אייזנמן: אנחנו מניחים שכל ההתקשרות, המשמעות שלה כמספר הבדיקות, לא מעבר לזה.

משה כחלון: מה שאני מבקש לפרוטוקול, שאם המחיר ייכנס לפיקוח, שכל המכלול יהיה בפיקוח, גם העלויות, גם השינוע, לא רק הבדיקה.

אהוד יחיאלי: כל ההסכם בין התחנה למעבדה.

משה כחלון: אני מקווה שזה מניח את דעתכם, לפחות חלקית.

עמנואל וייזר: שאלה טכנית.

עמנואל וייזר: כדאי שנציגי המבדקה יגידו, האם טכנית הם יוכלו לעמוד בכמות הבדיקות?

רוני בנקר: זו לא הבעיה שלנו.

אהוד יחיאלי: אני יכול להעיד שעשו כבר 5,000 דגימות בשנה.

משה כחלון: אני מבקש מהיועץ המשפטי לדבר.

ניר ימין: שתי הערות, בסעיף 2א(א)(1) אנחנו חוזרים על אותו דבר, ש"לא ימכור בעל תחנת תדלוק", כבר אמרנו את זה קודם.

ניר ימין: השאלה אם זה לא מיותר, ורק לכתוב שהוא חייב למכור ולייצר בהתאם לדרישות החוק?

אהוד יחיאלי: כאן זה התניה.

אהוד יחיאלי: הוא לא ימכור, אלא אם הוא ביצע התקשרות עם המעבדה.

אהוד יחיאלי: שים לב שזאת התניה.

חגית אייזנמן: וזה רק על בעל תחנת תדלוק.

ניר ימין: לגבי הצורך להעביר עותק מן ההתקשרות למנהל, האם לא מספיק למסור לו הודעה?

ניר ימין: למה הוא צריך לראות עותק מן ההתקשרות?

חגית אייזנמן: בעיקר כדי לוודא את חוסר התלות בין נותן השירות לבין מקבל השירות.

מיכאל טירר: לא קיבלנו טווח מחירים של 300 שקלים או 500 שקלים, הבנו שזה בכלל לא סוג הבדיקות שאמורות להתבצע.

משה כחלון: אדוני, האם אתה יודע על מספרים אחרים?

מיכאל טירר: אני לא יודע, זה בדיוק העניין.

מתי יצחק: אני יודע.

מתי יצחק: יש מבדקה בצפון.

קריאה: יש מבדקה אחת בארץ.

מתי יצחק: יש עוד מבדקה, היא נתנה לי הצעת מחיר, והיא לוקחת על כל פיה 150 שקלים.

משה כחלון: תגיד לנו מספרים מוחלטים, אני לא יודע מה זה פיה.

מתי יצחק: אני לא יכול להגיד מספרים מוחלטים, אבל על כל פיה 150 שקלים.

מתי יצחק: זו חברת חן בצפון.

אהוד יחיאלי: דגימה זה פיה אחת, לכן אני לא מבין מה הבעיה.

חגית אייזנמן: אנחנו מדברים על שש דגימות בשנה.

לאה ורון: אדוני היושב-ראש, על פי המסמך של ההגבלים העסקיים קיימת כיום מבדקה כימית אחת של אליוס ובן טור, והיא מהווה מונופול בבדיקת הדלקים.

לאה ורון: הם כותבים "בכל מקרה, כל עוד תהיה המבדקה מונופול על פי חוק ההגבלים העסקיים, חלים עליה חובות בעל מונופולין שבחוק, כגון איסור על סירוב לספק שירות וקשירה בין מוצרים שונים".

יעל דניאלי: מצד אחד, מינהל הדלק אמר שהוא בעצמו ממשיך לבדוק את הבדיקות שלו, מצד שני, החוק מסמיך אותו לבצע את הבדיקות האלה.

יעל דניאלי: על כמה בדיקות אתם מדברים בשנה?

יעל דניאלי: האם השש זה כולל את הבדיקות שאתם מבצעים?

משה כחלון: היא אמרה שזה בנוסף.

ניר ימין: לגבי העותק למנהל מינהל הדלק מההסכם.

ניר ימין: אין סמכות למנהל מינהל הדלק לטעון לגוף ההסכם, הוא יכול אולי להמליץ לבעל התחנה להגיד שלא נראה לו- - -

מתי יצחק: זה לגבי ההערה שלי.

ניר ימין: לגבי ההתקשרות עם המעבדה.

ניר ימין: השאלה, מה הנפקות של מתן עותק למנהל מינהל הדלק, אם הוא לא יכול לעשות עם זה הרבה?

אהוד יחיאלי: בהודעה טלפונית זה אומר: חתמתי, אבל הוא לא הבין אותי.

אהוד יחיאלי: הוא יעביר עותק מן ההסכם למנהל מינהל הדלק, על מנת שיהיה ודאי שנחתם הסכם, אחרת הם יגידו: אני אמרתי שהוא חתם, ואני אגיד שהצ'קים חזרו.

צבי קורמן: שיודיע לך בכתב, למה צריך את ההסכם?

חגית אייזנמן: אנחנו רוצים לדעת מה התוקף שלו.

צבי קורמן: מי יהיה אחראי שההסכם הזה לא יעבור עשר ידיים?

צבי קורמן: יש הסכם סודי בין כל תחנה ותחנה.

צבי קורמן: כשיהיה הסכם, הוא יודיע לך בכתב.

אהוד יחיאלי: כל עובד מדינה מחויב לחוק החיסיון.

צבי קורמן: ועדת הביטחון גם חייבת לחיסיון, אבל אנחנו קוראים בעיתונים את כל הסודות, בואו לא נשחק משחקים.

עדנה הראל: הסוגיה של אי תלות בבדיקות מעבדה וחוסר קשירה בין שירותים מסוג אחד לשירותים מסוג אחר חשובה מאוד.

עדנה הראל: לא הייתי חושבת שמופרך לקבוע שיש סמכות למשרד להודיע שהתקשרות מסוימת היא התקשרות בעייתית ולא לאשר אותה כהתקשרות שונה לתנאי החוק, אבל כיום זה לא קבוע בתוך ההסדר.

עדנה הראל: אם זאת המטרה של הבקשה לקבלת העותק, כדאי לציין את זה ולהסמיך בצורה מפורשת.

אהוד יחיאלי: זו לא הסיבה העיקרית.

אהוד יחיאלי: על כל הודעה על ביצוע ההתקשרות יכול שיגידו: ההוא לא הבין, הצ'ק שלו חזר.

אהוד יחיאלי: הסכם חתום בין התחנה והמעבדה מהווה עבורי הוכח, משום שכתוב: לא ימכור, אלא אם עשה הסכם.

אהוד יחיאלי: אני רוצה לוודא שיש הסכם, ואז אני מאפשר לו למכור.

עדנה הראל: הסכם בין שני צדדים, הרי מחר הם יכולים להסכים שהם מבטלים אותו.

עדנה הראל: עצם העובדה שהעבירו לך הסכם חתום במועד מסוים לא מעיד שבאמת יש הסכם תקף.

עדנה הראל: יש חובה על תחנת הדלק- - -

ניר ימין: הוא צריך להודיע על סיום ההתקשרות.

עדנה הראל: הוא צריך להודיע לו על סיום ההתקשרות או על פקיעתה, ועל מי שיבוא בעקבותיה.

עדנה הראל: זאת אומרת, אתה צריך מעת לעת לדעת, וזה מה שאתה מטיל עליו כחובה.

עדנה הראל: קודם כול, להודיע עם מי הוא התקשר, והאם ההתקשרות בתוקף, אם מעת לעת או דיווח תקופתי או בכל פעם שזה פוקע להודיע.

עדנה הראל: לקבל את עותק החוזה, לא מעיד שבאמת יש השתתפות תקפה חודש אחר כך.

עדנה הראל: זאת אומרת יש חובה שמוטלת על בעל תחנת התדלוק.

עדנה הראל: חזית אייזנמן העידה על מטרה נוספת לקבלת העותק, שהיא מטרה לגיטימית, אבל היא, יכול להיות, שגם מחייבת איזה שמירה על חיסיון מסחרי מצד אחד, ומצד שני, סמכות ספציפית שתהיה לכם להודיע על העובדה שההסכם לא תואם את המטרות, וקביעה מפורשת שאסור שתהיה תלות.

עדנה הראל: אין פה כרגע את הקביעה הזאת, למרות שהיא הוצאה מלכתחילה.

חגית אייזנמן: אני מתלבטת מה לעשות בנקודה הזאת.

חגית אייזנמן: מבחינת לדעת על עצם קיומו של חוזה, אני לא צריכה את החוזה עצמו, הודעה מספיקה לי, רצוי שתהיה מגובה באיזה תצהיר.

חגית אייזנמן: הדרישה הנוספת של מניעת תלות, אני צריכה לנסח בצורה יותר ברורה מה אנחנו רוצים בדיוק, ובהחלט ראוי שתהיה לנו הסמכות לפסול הסכם כזה.

לאה ורון: זה יחייב אתכם לבדוק את ההסכמים.

לאה ורון: אתם מודעים לכך?

חגית אייזנמן: כן.

משה כחלון: אין לכם ביד את ההסכם, יש רק ההודעה שיש הסכם.

ניר ימין: הוא יעביר למנהל- - -

משה כחלון: אתם רוצים את ההסכם.

ניר ימין: הם רוצים את ההסכם, אבל מצד שני הוראה ספציפית שאומרת- - -

אהוד יחיאלי: במקביל צריכה להיות סמכות להתליית ההסכם, אם הוא אינו ראוי.

מתי יצחק: בנושא ההתקשרות, צריך להבין שיש לי הסכם מסחרי עם חברת הדלק.

מתי יצחק: אני, כבעל תחנה, יודע שחברת הדלק מדווחת למנהל מינהל הדלק על התקשרות עם מעבדה, אני לא רוצה שתחול עלי האחריות.

משה כחלון: האם אתה רוצה שחברה תדווח?

מתי יצחק: היא צריכה למסור את ההודעה, לא אני, ממילא אני לא יכול לנגוע במשאבה.

חגית אייזנמן: אתה יכול לא למכור.

חגית אייזנמן: אם אין התקשרות כזאת, אתה לא מוכר.

מתי יצחק: מה הקשר לחוזה שיש לך עם המעבדה?

מתי יצחק: מה הקשר?

מתי יצחק: אני לא מבין.

מתי יצחק: משהו לא ברור פה.

חגית אייזנמן: אתה צריך לדעת שיש התקשרות כזאת.

בועז ארד: במידה וקיים סכסוך בין תחנה לחברה, החברה, באמצעי הזה, יכולה לסגור אותו, כי היא לא תעביר את ההסכם איתו.

אהוד יחיאלי: שהוא יעשה הסכם עם המעבדה.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, חלק מהמלחמה במהילות של הדלק זה אולי על ידי כך שמשרד התשתיות יפרסם אחת לתקופה מסוימת, או באמצעות המקומונים באזורים, רשימה של תחנות דלק- - -

חגית אייזנמן: זה מפורסם באתר של המשרד שלנו.

אהוד יחיאלי: זה כל הזמן מפורסם באתר שלנו באינטרנט, וגם בעיתונות.

יורם מרציאנו: תן לזה פרסום יותר גדול בתקשורת המקומית, אני אדע שלתחנת דלק מסוימת אני לא אכנס, זה יהיה העונש הכי גדול לבעלי תחנות הדלק.

אהוד יחיאלי: זה גם בעיתונות.

אהוד יחיאלי: לפני שבועיים פרסמנו בעיתונות, וכבר קיבלנו איום מאיזה עורך דין שפגענו בשמו הטוב- - -

יורם מרציאנו: אתה מתרגש?

יורם מרציאנו: אם הוא גנב ומהל, אל תתרגש.

משה כחלון: חבר הכנסת מרציאנו הציע הצעה.

אהוד יחיאלי: אנחנו מפרסמים מדי תקופה.

אהוד יחיאלי: נדמה לי שיש גם בחוק עצמו חובת הפרסום.

משה כחלון: אני רוצה להתקדם.

משה כחלון: איך אנחנו עושים את זה, עורכת-הדין אייזנמן?

חגית אייזנמן: בשלב הזה נשאיר את זה בגדר קבלת הודעה על חוזה, ואם לא נסיים היום את הדיון, נבדוק לגבי האפשרות של בדיקת תוכן החוזה.

ניר ימין: בעל תחנת דלק יעביר הודעה על ההתקשרות?

חגית אייזנמן: הודעה בתצהיר.

משה כחלון: לא נסגור את זה כרגע.

מתי יצחק: לא קיבלנו תשובה לגבי ההתקשרות.

מאיר פרוש: מה נסגר?

ניר ימין: האם ההתקשרות תהיה ברמה של הודעה או עותק ממש של ההסכם.

מאיר פרוש: מי יכריע בזה?

חגית אייזנמן: מבחינתנו זה פתוח.

חגית אייזנמן: נבוא עם הצעה בפעם הבאה, הוועדה בסופו של דבר, מכריעה.

מאיר פרוש: זאת הנקודה היחידה שנשארה פתוחה?

משה כחלון: יש רק נקודה לגבי האם זה הודעה או ההסכם עצמו, זה הכול.

אהוד יחיאלי: אם זה יהיה ההסכם, כנראה זה יהיה מלווה גם בסמכויות לבדוק את זה.

קריאה: האם המשרד צריך לאשר את ההסכם?

חגית אייזנמן: זאת הדילמה, אם הוא צריך לאשר או לא.

ניר ימין: סעיף 2א(ב): "התגלה בבדיקות במעבדה מאושרת כי דלק שנמכר בתחנה אינו עומד בדרישות לפי החוק, ונמסרה הודעה על כך לבעל תחנת תדלוק, לא ימכור בעל התחנה דלק ממכל המספק דלק למשאבה שהתגלתה בה חריגה מן ההוראות לפי החוק, אלא אם כן רוקן וניקה את המכל, בהתאם להוראות המנהל, העביר את הדלק שרוקן מן המכל לבית זיקוק, וקיבל אישור מאת המנהל לשוב ולהשתמש במכל; אישור המנהל יינתן לאחר שתיבדק דגימה נוספת של הדלק במכל, ותימצא תקינה, לא יאוחר מתום שבוע ימים לאחר השלמת ריקון המכל וניקויו.

ניר ימין: לא ניתנה תשובת המנהל בתוך שבוע, יראו כאילו ניתן שבוע לחידוש השימוש במיכל".

עדנה הראל: מה זה "ניתן שבוע"?

עדנה הראל: ניתן אישור לחידוש השימוש במיכל.

עדנה הראל: זה צריך להיות: "לא ניתנה תשובת המנהל בתוך שבוע, יראו כאילו ניתן אישור לחידוש השימוש במכל".

מיכאל טירר: השבוע הזה זה מכת מוות לתחנת הדלק.

חגית אייזנמן: כל המטרה, שתדאג שלא יהיה לך דלק מהול בתחנה.

משה כחלון: אני רוצה להמשיך לקרוא את סעיף 2ב, ולאחר מכן נעיר על שניהם יחד.

ניר ימין: צו סגירה שיפוטי "2ב(א) הוגש כתב אישום בעבירה לפי סעיף 2, רשאי בית המשפט, לבקשת תובע, לתת צו לסגירת תחנת התדלוק שבה נמכר דלק נשוא כתב האישום (בחוק זה – צו סגירה שיפוטי); (ב) צו סגירה שיפוטי יעמוד בתוקפו 90 ימים מיום שניתן, או עד לתום ההליכים בבית המשפט או לתקופה שתיקבע בו, המוקדם מביניהם, אלא אם כן בוטל בתקופת תוקפו על ידי בית המשפט.

ניר ימין: (ג) הדיון בבקשה למתן צו סגירה שיפוטי יתקיים במעמד שני הצדדים, במידת האפשר; זומן בעל תחנה לדיון בבקשה לצו סגירה, ולא התייצב לדיון, רשאי בית המשפט ליתן צו במעמד צד אחד, ואולם בעל התחנה יהיה רשאי להגיש בתוך שבוע ימים בקשה מנומקת לביטול הצו.

ניר ימין: (ד) בית המשפט רשאי לדון מחדש בצו סגירה שיפוטי שנתן, אם ראה שהדבר מוצדק בשל נסיבות שהשתנו או עובדות חדשות שהתגלו לאחר מתן הצו.

ניר ימין: "

מתי יצחק: צריך להגביל את המוצר, לא לסגור את כל התחנה.

אהוד יחיאלי: זה מה שכתוב, כתוב: המכל שממנו נדגמה הדגימה.

משה כחלון: קראנו מספר תתי-סעיפים.

משה כחלון: מי שמדבר, שיגיד למה הוא מתייחס.

צבי קורמן: הנושא של ריקון מכל והפעלה מחדש.

צבי קורמן: לא אחת קרה מקרה שקיבלנו הספקה של דלק מהול במים או מהול בחומרים אחרים, שזה לא באשמת התחנה, זו תקלה טכנית בבית זיקוק או במקום שסופק הדלק.

צבי קורמן: קרה לא פעם שעשרות תחנות באותו יום או באותו בוקר קיבלו דלק לא תקין.

צבי קורמן: לרוקן את המכל לוקח שעה, ואנחנו מקבלים דלק חדש.

צבי קורמן: אני לא יכול לסגור את התחנה לשבוע ימים ולחכות עד שהמנהל יבוא לאשר.

צבי קורמן: באותו יום, כשיש דלק לא תקין, שזה בכלל לא קשור בי או בבעל התחנה, באותה שעה רוקנו את המכל, אני מקבל דלק חדש, ואני מפעיל את המכל.

צבי קורמן: למה לחכות שבוע?

צבי קורמן: לא פעם קורה שזה לא באשמת התחנה, זו תקלה טכנית בבית זיקוק או על ידי המוביל.

משה כחלון: זה לא ענישה שבוע.

צבי קורמן: שעה, שעתיים, שלוש שעות, אבל לא יותר מזה.

אהוד יחיאלי: הוא מדבר על מקרים חריגים שהם אולי אחד למאות.

צבי קורמן: מה זה "מאות"?

צבי קורמן: במשך השנים שאני עובד היו כבר יותר מ-20 מקרים שעשרות תחנות קיבלו, ומאות כלי רכב עמדו בצדי הדרך.

לאה ורון: עדיין זו לא תשובה, מר יחיאלי, גם אם זה פעם אחת למאות.

אהוד יחיאלי: מכל אחד בתחנה הוא 10,000 ליטר, מכונית ממלאת 30 עד 40 ליטר.

אהוד יחיאלי: אם המכל הזה לא תקין, מאות מכוניות נפגעות.

אהוד יחיאלי: זה שהוא מספר שהם גילו את זה, מעניין אותי איך הם גילו את זה, כשהוא אומר שבית הזיקוק שלח להם דלק עם מים.

צבי קורמן: מכוניות נתקעו.

משה כחלון: למה שבוע?

משה כחלון: הוא אומר לך שבתוך שעה הוא פותר את העניין.

צבי קורמן: בתוך שעה או שעתיים, אבל לא שבוע.

חגית אייזנמן: מה שהחוק אומר שמנהל מינהל הדלק צריך לתת אישור, והאישור יינתן בתוך שבוע.

צבי קורמן: אם זה יקרה באותו יום ב-20 תחנות דלק?

צבי קורמן: נסגור את התחנות לשבוע?

מאיר פרוש: אם יהיו 20 תחנות דלק, אתה מבין שצריך לטפל בבעיה הזאת ביסודיות.

מתי יצחק: פה זה תקלה טכנית, זה לא מהילה במזיד.

מאיר פרוש: לא כתוב שרק אחרי שבוע, כתוב: בתוך שבוע.

משה כחלון: אני מציע לחתוך את השבוע.

חגית אייזנמן: אי אפשר לחתוך את השבוע.

צבי קורמן: מה זה לסגור מכל אחד?

צבי קורמן: לכל תחנה יש מכל סוג דלק מכל אחד.

לאה ורון: מה הבקשה שלך, מר קורמן?

צבי קורמן: בתוך שעה-שעתיים, עד שלוש שעות.

צבי קורמן: רוקנתי את המכל, אני מקבל דלק חדש, ואני מפעיל מחדש.

משה כחלון: גם אם זה במזיד?

צבי קורמן: אם יוכח שזה במזיד, תסגור את התחנה, על זה יש תקנה.

צבי קורמן: אין לי שום בעיה עם זה.

צבי קורמן: אם זה במזיד, תסגור את התחנה.

צבי קורמן: אני פה מדבר על תקלה טכנית שיכולה להיות עקב טעות אנוש.

משה כחלון: הבנו.

משה כחלון: שבוע זה הרבה זמן, שעה זה מעט מדי זמן, נמצא את הפתרון.

משה כחלון: גם אם ייגרם לך נזק כלכלי, אותה חברה ששלחה לך את הדלק המהול במים, היא תשא באחריות.

צבי קורמן: קודם כול, להישפט בבתי המשפט, זה עולה עשרות אלפי דולרים וזה לוקח חמש שנים.

צבי קורמן: תחנת דלק יכולה לפשוט רגל עד שיהיה פסק דין.

חגית אייזנמן: יש פה סמכות למנהל מינהל הדלק לאשר את השימוש, זה לא חייב להיות בתוך שבוע ימים.

חגית אייזנמן: זו דגימת דלק שאתה לוקח מאותה תחנה, אתה שולח לבדיקה, ועובר זמן עד שמגיע זמן הבדיקה ועד שבודקים ומאשרים.

חגית אייזנמן: לא תמיד מנהל מינהל הדלק יכול לתת תשובה בתוך פחות משבוע, גם שבוע זה מהר מאוד.

חגית אייזנמן: מצד שני, אם אנחנו יודעים שיש תקלה בבתי הזיקוק, לא תהיה שום מניעה למנהל מינהל הדלק לתת את התשובה במועד מוקדם יותר.

חגית אייזנמן: אני לא חושבת שצריך לצמצם מראש לפחות משבוע ימים.

משה כחלון: הדברים ברורים.

צבי קורמן: לא ברור.

צבי קורמן: היא לא מבינה בנושא.

צבי קורמן: בא נהג, הביא לי סולר, הוא עשה טעות אנוש, שפך את הסולר לתוך הבנזין.

צבי קורמן: אני לא צריך את המעבדה ולא צריך את המינהל, אני בעצמי מזמין מכלית אחרת לרוקן את המיכל, ובאותו זמן אני מזמין דלק תקין אחר למלא את המכל.

צבי קורמן: אני לא יכול לחכות שבוע, זה עניין של שעות.

אהוד יחיאלי: בעל התחנה צריך לבדוק את המכלית.

אהוד יחיאלי: מה זה באה מכלית ושפכה את הסולר למכל של הבנזין?

צבי קורמן: תוך כדי ריקון.

אהוד יחיאלי: איזה מין סיפורים אלה?

צבי קורמן: זה לא סיפורים, אהוד יחיאלי, אתם לא חיים בשטח.

משה כחלון: הבנו את הטענה, נדון בזה.

עמנואל וייזר: אני מתייחס לסעיף 2ב.

עמנואל וייזר: יש לי שתי הערות.

עמנואל וייזר: האחת עקרונית.

עמנואל וייזר: מתוך נוסח הסעיף עולה שמדובר במעין צו זמני, לא חלק מהענישה, אלא כצו זמני.

עמנואל וייזר: אני בספק אם הליך כזה מוצדק פה, כי עד שמוגש כתב אישום, הדלק שהיה לא תקין, כבר מזמן, או שסופק או שטופל.

עמנואל וייזר: כרגע יש תחנה שעובדת ללא קשר לאירוע.

עמנואל וייזר: להגיד עכשיו כאמצעי ביניים שנוציא צו שיפוטי, אני לא רואה מה זה תורם פה, זה לא מקפיא מצב, כי המצב שהיה בזמן האירוע כבר השתנה, לכן אני לא בטוח שיש כאן הצדקה לעשות מהלך כזה.

עמנואל וייזר: מה עוד שלא מדובר – פה אני גם נכנס לנושא נקודתי – כמו שמנוסח בסעיף קטן (ב), נותנים שלושה זמנים, שהמוקדם מהם הוא זה שיחול, זאת אומרת, שאין כאן גם מצב של הקפאה עד תום ההליכים, אלא אם כן ההליכים יהיו מהירים מאוד, ושום דבר לא מבטיח שאכן זה יקרה.

עמנואל וייזר: נוצר כאן מין מצב של סעד לא סעד.

עמנואל וייזר: אני נותן תקופה מסוימת צו שיפוטי, התקופה הזאת מסתיימת, ההליכים ימשיכו ולא השגתי שום דבר, חוץ מש"הכנסתי לך בראש" כמה זמן.

עמנואל וייזר: זאת התוצאה היחידה שתהיה כאן.

עמנואל וייזר: לגבי ניסוח, אני מפנה את תשומת לבך לניסוח של סעיף קטן (ב) עצמו, הוא נראה לי לא ראוי, כי אתה אומר: או 90 יום, או עד תום ההליכים, או תקופה שיקבע בית המשפט, לפי המוקדם מביניהם.

עמנואל וייזר: אתה מראש מבטל את יכולתו של בית המשפט לקבוע.

עמנואל וייזר: או שאומרים: צו שלא יעלה על תקופה של 90 יום או צו לתקופה שיקבע בית המשפט, אבל לבוא ולהגיד 90 יום או מה שיקבע בית המשפט, לפי המוקדם מביניהם, זה לא נותן לך כלום.

ניר ימין: בלא מעט מקומות בחקיקה, הוצאתי מחוק הגבלת שימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות למשל, ששם מדובר אומנם בעבירות שהן קצת יותר חמורות, אבל גם שם מופיע צו הגבלה שיפוטי.

ניר ימין: אני אקרא את נוסח הסעיף: "צו הגבלה שיפוטי יעמוד בתוקפו לתקופה שתיקבע בו ואשר לא תעלה על 90 ימים, אלא אם כן בוטל בתקופת תוקפו בידי בית משפט".

ניר ימין: לא מוציאים זה מזה.

ניר ימין: אפשר לכתוב את מה שקראתי עכשיו, אבל זה שבית המשפט יכול לבטל את תוקף הצו, זה לא אומר שאתה לא רוצה לקבוע תקופת מקסימום.

עמנואל וייזר: אתה מדבר על ההתייחסות שלי לסעיף קטן (ב).

עמנואל וייזר: הנוסח שקראת עכשיו הוא נוסח טוב, אבל זה לא מה שכתוב כאן.

עמנואל וייזר: כאן כתוב: או 90 יום, או עד תום ההליכים, או עד תקופה שתיקבע בו.

ניר ימין: אכפת לך שזה יהיה כתוב אחרת?

עדנה הראל: לא אכפת לי.

עמנואל וייזר: יש כאן עדיין הנושא העקרוני של צו כזה, שהוא לתקופה מסוימת שלא קשורה להליך המשפטי עצמו, וכבר לא קשורה לאירוע שחלף מזמן.

עדנה הראל: הוצאת צווי סגירה שיפוטיים הם לא ענישה, הם מניעת המשך הנזק, מקום שבית המשפט השתכנע שיש הצדקה להחזיק את המקום סגור נוכח חשש לגרימת נזק.

עדנה הראל: אלה ההקשרים.

עדנה הראל: יש גם מקבילות על צווי סגירה מינהליים במקרים מאוד מסוימים, שכאן אנחנו לא הסכמנו.

עדנה הראל: אבל צו סגירה שיפוטי, אני מבקשת לחלוק על התיאור שלו כסוג של עונש נוסף.

עמנואל וייזר: אני מסכים איתך שצו סגירה שיפוטי יכול להיעשות כדי למנוע נזק, אבל פה מגבילים אותו מראש רק ל-90 יום- - -

עדנה הראל: נכון.

עדנה הראל: אם באמת יש נזק, שההליכים יתנהלו מהר.

עדנה הראל: אנחנו עושים את זה גם בצווי סגירה שיפוטיים אחרים, כפי שהוקרא כאן.

עדנה הראל: זה עדיין צו סגירה זמני על מנת לאפשר את מיצוי ההליכים, וגם לתת לבית המשפט את האפשרות- - -

עמנואל וייזר: אני לא מכיר הרבה הליכים פליליים שמתמצים בתוך 90 יום.

עדנה הראל: באיזונים, זאת העמדה הכוללת שלנו, אבל אני אעביר את ההערה הזאת.

יורם מרציאנו: את מדברת על מערכת משפט חדשה שאנחנו לא מכירים?

יורם מרציאנו: השר כבר עשה שינוי כזה?

יורם מרציאנו: ספרי לנו, אנחנו רוצים לדעת.

עדנה הראל: תזמין אותו.

ניר ימין: אכפת לך לתת סמכות לבית המשפט להאריך את תוקף הצו ב-90 יום נוספים?

עדנה הראל: אני אבדוק את זה.

עדנה הראל: יש לנו עמדה עקרונית לגבי המגבלה של האמצעים האלה, של צווי סגירה שיפוטיים, הגם שהם שיפוטיים, והם עדיפים בהרבה ממינהליים, אבל אני אבדוק.

משה כחלון: אחרון הדוברים בסעיף הזה.

מיכאל טירר: הערה ראשונה היא, לפי נוסח הסעיף שכל כתב אישום שמוגש לפי סעיף 2ב(א), גם אם הוא לא קשור לבעל תחנת התדלוק, עדיין יש לשופט אפשרות להוציא צו סגירה רק נגד תחנת התדלוק, ולא, למשל, נגד מוביל שסיפק דלק שלא כשורה.

מיכאל טירר: לפי נוסח הסעיף, אפשר להוציא צו סגירה רק נגד בעל תחנת התדלוק ולא נגד המוביל.

מיכאל טירר: זה דבר אחד.

מיכאל טירר: דבר שני, כל החוק למעשה מכוון נגד תחנות הדלק ומניח מראש איזו אשמה של תחנות הדלק בעניין.

אהוד יחיאלי: אחריות, לא אשמה.

מיכאל טירר: יש לתחנת הדלק אחריות מוגדרת מסוימת.

מיכאל טירר: צו זמני אומר שלבית המשפט יש יכולת וסמכות לראות איזה סעד זמני שאומר, שיש סכנה מתחנת הדלק, אבל זה כבר נפתר.

מיכאל טירר: אמרו: ירוקן את מכל הדלק ובתוך שבוע יקבל אישור מהמנהל, לא קיבל אישור מהמנהל בתוך שבוע, המנהל אמר לו: אין אישור, לא צריך צו סגירה שיפוטי.

מיכאל טירר: זה עוד נדבך.

מיכאל טירר: יש בחוק הזה כל מיני סעיפים שתוקפים את בעל תחנת הדלק ומעמיסים עליו.

מיכאל טירר: 90 יום לסגור את תחנת הדלק, חוסלה תחנת הדלק.

מיכאל טירר: למה צריך גם וגם?

יורם מרציאנו: מה יהיה עד שתעבור הצעת החוק?

יורם מרציאנו: הצעת החוק מצוינת, בירכתי עליה, היא טובה, מהניסיון הקצר שלי בכנסת, עד שהיא תעבור, ייקח זמן.

יורם מרציאנו: השאלה, מה קורה בפועל?

יורם מרציאנו: מה אתם עושים עכשיו כדי לשפר את המצב?

יורם מרציאנו: מה הולך לקרות?

אהוד יחיאלי: אנחנו עושים דגימות בתחנות.

אהוד יחיאלי: כבר לפני תקופה העלינו את חומרת הענישה, לפני כשנתיים.

אהוד יחיאלי: בזמנו היא היתה רק 28,000 שקלים, העלינו פי שלושה, נדמה לי, ובמקביל הוצאנו צו חיתום מכליות, שאומנם נתנו שנה להחלת החיתום, אבל כל מי שייתפס בעבירה על הצו, יועמד לדין.

אהוד יחיאלי: זה צו די חמור ומטיל אחריות על כל שרשרת ההספקה.

אהוד יחיאלי: רצינו להשאיר את חוק החמרת הענישה בכל זאת, משום שאותו נהג שבא למלא דלק בתחנת הדלק לא יודע מה שמים לו באוטו.

אהוד יחיאלי: היום יש מכוניות יקרות, אנשים משקיעים את מיטב כספם במכונית, והחלטנו שגם בעל התחנה, על אף שהוא טוען שברוב המקרים זו לא אשמתו, שתחול עליו אחריות לעשות כל מה שנדרש על מנת למנוע את המהילה.

אהוד יחיאלי: במקביל, הצו הזה תקף, הוא יפורסם ברשומות, אני מניח בתוך ימים, למעט החותם האלקטרוני, שנתנו שנה להתקינו.

אהוד יחיאלי: כל העבירות בו שפיטות, הן יחולטו מיידית.

מתי יצחק: הן גם מוגדרות באחריות.

יורם מרציאנו: האם בתקציב 2008 אתה מתכוון להגדיל את התקציב לכל מה שקשור בבדיקה?

אהוד יחיאלי: אדוני יודע שאנחנו דורשים, ואנחנו מקבלים את מה שאנחנו מקבלים.

יורם מרציאנו: יש לך עכשיו את ספר התקציב, אתה יודע מה אתה הולך לקבל פחות או יותר.

אהוד יחיאלי: דרשנו הגדלה של תקציב האכיפה.

משה כחלון: סעיף 2א, באופן עקרוני אפשר להצביע עליו, למעט הוויכוח לגבי ההודעה.

משה כחלון: בעיה נוספת בסעיף 2 שצריך להכריע, לגבי שבוע או פחות.

משה כחלון: אני מציע שאתה, אדוני המציע, תחליט מה שנראה לך.

מאיר פרוש: אני מקבל את עמדת המשרד בעניין הזה, עד שבוע, לא שיש מלוא השבוע.

מתי יצחק: זה יכול להיפתר בשעות.

אהוד יחיאלי: אין ספק שאם יודיעו למנהל מינהל הדלק שקרתה תקלה, טעות אנוש למשל, סביר להניח שהמנהל- - -

מיכאל טירר: אם זה לא טעות אנוש, הוא שם בכוונה, עכשיו הוא יעשה את זה שוב.

יורם מרציאנו: אדוני היושב-ראש, אולי לא היית ער לכך, שאלתי את הממונה על הדלק במשרד התשתיות שאלה, והוא אמר לי שהוא ביקש הגדלה לקראת תקציב 2008 לכל נושא האכיפה והבדיקה, שזה חלק מהעניין.

יורם מרציאנו: חלק מהתפקיד שלנו כוועדה, וחלק מהתפקיד של חוקים, זה להעלות את הנושא לדיון.

יורם מרציאנו: לי לא נראה שזה הולך להיגמר.

יורם מרציאנו: אנחנו נכנסים לתקציב 2008, גם אני מתכוון לפנות לשר התשתיות במכתב, אני חושב שגם הוועדה צריכה לפנות לשר התשתיות במכתב, לחזק את הבקשה של הממונה על הדלק, שמבקש הגדלה של תקציב כדי לאכוף את החוק.

מאיר פרוש: לא יהיה, לא תקציב ולא חוק.

משה כחלון: חבר הכנסת מרציאנו, נצביע, תירשם להסתייגות, אם עד אז יסתדר העניין, נשמח למשוך את ההסתייגות.

אהוד יחיאלי: רק רציתי לוודא, אדוני היושב-ראש, לפני הצבעה, שבסעיף 3 מחקו את המילים "מכל סוג".

משה כחלון: ראשית, נראה על מה הסכמנו.

ניר ימין: אני מדבר על סעיף 2א, כפי שהציע משרד התשתיות, שכותרת השוליים שלו תהיה "בדיקות תקינות לדלק".

ניר ימין: סעיף 2א(א)(1), לא יצביעו עליו כרגע, או שיצביעו בשינויים ואחר כך תבקשו דיון מחדש, איך שאתם מעדיפים.

חגית אייזנמן: ההצעה שלי היא להצביע על הודעת בעל תחנת דלק, ואם נרצה להכניס אישור, נבקש.

עדנה הראל: הודעה יחד עם העותק או בלי העותק?

חגית אייזנמן: בלי העותק.

עדנה הראל: הודעה על התקשרות והודעה על סיום ההתקשרות או פקיעתה, צריך להוסיף.

ניר ימין: פסקה (1) תהיה הודעה על ההתקשרות למנהל מינהל הדלק והודעה על סיום ההתקשרות או פקיעתה.

ניר ימין: בפסקה (2), השינוי שיהיה מהנוסח שהציע משרד התשתיות זה לפי בקשת מנהל מינהל הדלק, שהאיסור על מסירת המידע יהיה לכל אדם, לא רק למנהל התחנה או למי מטעמו, על תוצאות הבדיקה.

ניר ימין: ובפסקה (3), נציג המעבדה ייטול שש דגימות, לא "מכל סוג", אלא שש דגימות של דלק.

ניר ימין: המילים "מכל סוג" יימחקו.

ניר ימין: אפשר להצביע על סעיף 2א עם השינויים שקראתי.

משה כחלון: חבר הכנסת מרציאנו, הנושא של עד שבוע.

משה כחלון: האם אין הנחות?

מאיר פרוש: ארבעה ימי עבודה.

עמנואל וייזר: לא מדובר בטעות של נהג מכלית שתפסו את זה, מדובר על בדיקה.

עמנואל וייזר: אם באחת מאותן שש דגימות שמצאו במעבדה.

משה כחלון: עד ארבעה ימי עבודה.

משה כחלון: חבר הכנסת מרציאנו, האם אתה מקבל?

יורם מרציאנו: אני מקבל את עמדתך, אדוני היושב-ראש.

משה כחלון: זו עמדת המציע.

מיכאל טירר: הנזק הכלכלי הוא עצום.

מתי יצחק: זה לא הגיוני בכלל, הרי אני יכול לפתור את הבעיה במיידית.

משה כחלון: זה עד ארבעה ימים.

מתי יצחק: מה עושה בתוך ארבעה ימים מנהל המינהל?

משה כחלון: נציג המעבדה, כמה זמן זה לוקח?

צבי קורמן: אדוני, זה לא שייך למעבדה, היה שיטפון, ותחנת הדלק נמצאת בוודאי וכל המכלים התמלאו מים, בתוך שלוש שעות מרוקנים הכול, סותמים את הפריצה שהיתה של מים ומביאים דלק חדש.

צבי קורמן: למה שהתחנה תהיה סגורה שבוע עד עשרה ימים?

משה כחלון: למה שתהיה סגורה?

עמנואל וייזר: יש לי הצעה.

עמנואל וייזר: אפשר את הסיפה לבטל, ואז לציין רק שאישור המנהל יינתן לאחר שתיבדק דגימה נוספת של הדלק במכל, ותימצא תקינה, ואז אתה מוותר על תקופה של שבוע.

משה כחלון: השתכנענו שקשה לכם לעמוד בשבוע.

משה כחלון: תן לנו פתרון שגם הוא יוכל לעמוד בזה, גם מינהל הדלק יוכל, הרי שעה זה לא מספיק, הוא לא יעזוב הכול וייקח מטוס ויגיע אליך לתחנה.

צבי קורמן: אני אתן פתרון.

צבי קורמן: בתקנה קודמת או בחקיקה, שם יש פתרון, הספק מספק לי דלק עם תעודה על תקינת הדלק.

חגית אייזנמן: לפני רגע דיברת על שיטפון, יש עדיין מים במכל.

צבי קורמן: הוא ביקש ממני תשובה, את לא נותנת לי לענות אפילו, את בכלל לא יודעת מה זה תחנת דלק ואת מדברת.

אהוד יחיאלי: היא יודעת מה זה תחנת דלק.

אהוד יחיאלי: אני מבקש לא לדבר כך.

צבי קורמן: אני מקבל תעודת משלוח עם דלק, ובתעודה כתוב שהדלק הזה נבדק והוא דלק תקני.

צבי קורמן: למה שאני לא אמלא מכל ריק עם אותו דלק תקני ויבוא המינהל ויבדוק את הדלק כמה שהוא רוצה, 100 פעם?

משה כחלון: מתי הוא יגיע?

צבי קורמן: מתי שהוא רוצה.

צבי קורמן: אני מודיע לו שהיתה לי תקלה, הביאו לי דלק, רוקנתי את המכל.

צבי קורמן: הוא יבוא מתי שהוא רוצה.

אהוד יחיאלי: כרגע הוא אמר דבר והיפוכו, הוא אמר שהיה שיטפון ונכנסו לו מים למכלים.

אהוד יחיאלי: יכולים להביא לו 100 פעמים דלק תקני ועוד פעם יהיה שיטפון, וייכנסו לו מים למכל.

משה כחלון: תודה.

משה כחלון: אתה מתנגד.

מאיר פרוש: היה שבוע, אני חושב ששבוע זה גם טוב, אם לא, אפשר לרדת לארבעה ימים, וזהו זה.

עדנה הראל: ברשותכם, אני רוצה להציע הצעה שהיא לא נוקבת בימים ספציפיים, כי יש פה כל מיני הנחות שאנחנו לא יודעים מתי אפשר לפתור את העניין, מתי אפשר למלא מחדש ומתי לצורך העניין יכולה מעבדה לבדוק שוב את הדלק החדש שבמכל.

עדנה הראל: בשונה ממה שאמרת, אם יש בעיה במכל של כניסת מים משיטפון, יכול להיות שלא סתמת טוב, והמים מיד ייכנסו גם לדלק החדש שמילאת.

עדנה הראל: מכיוון שכל הסיטואציה מתחילה במקום שהתגלה בבדיקות במעבדה המאושרת כי הדלק אינו עומד בדרישות לפי חוק, ולא מקום שאתה גילת שנכנסו מים- - -

צבי קורמן: יש מקום שאני גיליתי.

עדנה הראל: הסעיף הזה יוצר את המצב הזה רק כאשר מעבדה גילתה, ולא כאשר אתה גילית.

עדנה הראל: כאשר גילית סומכים עליך ומותר לך בתוך שעה מיד להתחיל לפעול.

צבי קורמן: תכתבי מה שאת אומרת.

עדנה הראל: לכן אני מציעה במקום ש"אישור המנהל יינתן בתוך שבוע" ש"אישור המנהל יינתן לאחר שמעבדה מאושרת תבדוק את הדלק החדש שבמכל ותודיע למנהל על תקינותו".

עדנה הראל: יכול להיות שמילאת אחרי שלוש שעות, והזמנת את המעבדה, יכול להיות שהיא הגיעה רק אחרי שלושה ימים, יכול להיות שהיא הגיעה באותו יום, אני לא יודעת.

עדנה הראל: אני לא יודעת מה דעת משרד התשתיות.

חגית אייזנמן: משרד התשתיות מסכים, רק הערה אחת.

חגית אייזנמן: צריך להדגיש שיש איזה מחויבות של אותה מעבדה, שהתקשרה עם תחנת הדלק, להגיע לתחנה בתוך יומיים כדי לבדוק.

משה כחלון: אני רוצה להצביע על כל הסעיף.

ניר ימין: אני רוצה לוודא מה ההצעה של עורכת-הדין הראל.

עדנה הראל: במקום הסיפה שמתחילה במילים "אישור המנהל יינתן- - -."

לאה ורון: מי מבטיח שזה לא ייקח שבועיים או שלושה?

עדנה הראל: זו בעיה מסחרית של התחנות והמעבדה.

עדנה הראל: אפשר להציע לזה פתרון ברוח מה שחגית אייזנמן הציעה, חשבתי שלא צריך להתערב.

עדנה הראל: ההצעה הראשונה אומרת שבמקום הסיפה שמתחילה במילים "אישור המנהל יינתן לאחר שתיבדק דגימה נוספת" וכן הלאה, יבוא "אישור המנהל יינתן לאחר שמעבדה מאושרת תבדוק את הדלק החדש שבמיכל ותאשר למנהל את תקינותו".

מיכאל טירר: אפשר לוותר על המנהל.

עדנה הראל: זה צריך להיות מול המנהל, כי יש פה רישום כולל, כמו שאחר כך מפרסמים את העובדה שהיה לך דלק לא תקין, צריך את התקופה שבה זה נגמר.

עדנה הראל: על זה, ככל הנראה, לא נוותר.

עדנה הראל: השאלה, אם המעבדה לא תגיע בתוך זמן סביר אל תחנה מסוימת לבדוק, ויכול להיות שזה יהיה יותר משבוע, אני חושבת שזאת בעיה מסחרית בין התחנות לבין המעבדות.

ניר ימין: בפסקה (1), בסעיף קטן (א) החלטנו שלא יהיה עותק מן ההסכם, אלא הודעה.

ניר ימין: עלתה הצעה של מנהל מינהל הדלק, שהודעה תהיה בתצהיר או לא בתצהיר, ושמעתי שיש התנגדות של חברות הדלק, ואני רוצה שיהיה ברור מה ההחלטה של הוועדה לגבי העניין הזה, אם ההודעה צריכה להיות מגובה בתצהיר או לא מגובה בתצהיר וכן הלאה.

משה כחלון: מסתפקים בהודעה.

ניר ימין: עניין ניסוחי בפסקה (3), מספר הדגימות שהשר יכול לקבוע, שהוא יכול לקבוע מספר גדול יותר של דגימות- - -

מאיר פרוש: המשרד ביקש תצהיר.

עדנה הראל: זו עבירה פלילית לדווח דיווח כזב.

לאה ורון: מספיק הודעה.

משה כחלון: אחר כך יבקשו גם נוטריון, אחר כך חותמת של בייניש.

משה כחלון: די.

ניר ימין: בפסקה (3) זה יותר עניין ניסוחי, שאנחנו מבקשים מנציג המעבדה ליטול שש דגימות, אלא אם כן קבע השר מספר גדול יותר של דגימות.

ניר ימין: אני חושב שכדאי להוסיף "לכל סוגי הדלק או לחלקם", כדי לאפשר את הגמישות, לקבוע מספר גדול יותר של דגימות לחלק מסוגי הדלק אם הוא חושב שרק חלקם- - -

אהוד יחיאלי: לא כתוב פה לאיזה סוג.

אהוד יחיאלי: למה צריך לציין את הסוג?

משה כחלון: תמשיך הלאה.

עדנה הראל: אני רוצה להוסיף להצעה של קודם, בשביל להסיר את החשש שהעלתם, כתוב שהבדיקות "יבוצעו לפי הנחיות המנהל, במועדים שיימסרו" ואפשר להוסיף: לרבות לעניין בדיקות חוזרות, לפי סעיף קטן (ב).

לאה ורון: לא הבנתי מה את אומרת, תסלחי לי.

אהוד יחיאלי: זה יחייב את המעבדה.

עדנה הראל: זה צריך להיות מולך ולא מול תחנת הדלק.

עדנה הראל: בסעיף 2א(א)(2) כתוב- - -

מתי יצחק: האם את חוזרת לזה?

משה כחלון: מנסים להקל עליכם.

עדנה הראל: אני נותנת לך תשובה למה שהפריע לך.

עדנה הראל: בסעיף 2א(א)(2), נציג המעבדה ייטול דגימות, ובהמשך כתוב ש"בדיקות לפי סעיף זה יבוצעו לפי הנחיות המנהל, במועדים שיימסרו על ידו- - - ותוצאותיהן יועברו- - -".

עדנה הראל: "הנחיות המנהל, במועדים שיימסרו על ידו למעבדה המאושרת", צריך להגיד "לרבות לעניין בדיקות חוזרות לפי סעיף קטן (ב)".

עמנואל וייזר: הייתי רוצה להגביל את הזמן הזה.

עדנה הראל: אם הוא לא ייתן הנחיות בכלל?

עמנואל וייזר: עדיף ההסכם המסחרי בין התחנה למעבדה.

עדנה הראל: זה לא הסכם מסחרי לגמרי.

משה כחלון: באופן טבעי, מבחינה עסקית, הם יקבלו קדימות.

משה כחלון: תחנה תקבל קדימות, אלה החיים, גם השוק עושה את הסדר שלו.

מיכאל טירר: יש פה מונופול בינתיים.

מיכאל טירר: אפשר אולי להגביל בארבעה ימי עבודה, ובזה נגמר הסיפור?

יורם מרציאנו: את הדיון הזה לא נוכל לגמור כך.

יעל דניאלי: למעשה, לא חפצים בשש בדיקות, אלא חפצים ב-12 בדיקות.

משה כחלון: יש הצעה כזאת, להביא לאישור ועדת הכלכלה.

משה כחלון: השר, באישור ועדת הכלכלה.

ניר ימין: בפסקה (3) נוסיף: "אלא אם כן קבע השר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, מספר גדול יותר של דגימות".

חגית אייזנמן: לא צריך לדעתי, נדמה לי שיש בחוק כולו הכפפה.

לאה ורון: אם אין צורך, עורך-דין ימין יבדוק את זה.

משה כחלון: אם יש הכפפה, נשמיט את זה, אם אין, זה יעבור דרך הוועדה.

משה כחלון: אני מבקש להצביע על סעיף 2 עם התיקונים שהוצעו.

מיכאל טירר: אולי נחזור לארבעה ימי עבודה?

מאיר פרוש: פעם ראשונה שהוא בדיונים.

משה כחלון: ברוך הבא.

משה כחלון: אצלנו האנשים הכי חשובים בוועדה הם האורחים.

מאיר פרוש: ברוך הנמצא, הבעיה רק שאנחנו פותחים הכול מחדש.

מיכאל טירר: הנוסח שהיא הציעה מקובל עלי, רק נראה לי שאנחנו נתונים לחסדיה של מעבדה.

משה כחלון: אני מייעץ ללקוחות שלך, בהתקשרות עם המעבדה, שיכתבו שבמקרה זה וזה תפעלו כך.

מיכאל טירר: הם מונופול, אין יכולת להכתיב להם.

משה כחלון: יש טיפול בנושא של המונופול, חבל לחזור על זה.

משה כחלון: אני מבקש להצביע על סעיף 2 במלואו, לפי הנוסחים המתוקנים.

ניר ימין: 2א ו-2ב.

ניר ימין: לגבי סעיף 2ב יש העניין של צו הסגירה השיפוטי.

ניר ימין: במקום סעיף קטן (ב) יהיה "צו הגבלה שיפוטי יעמוד בתוקפו לתקופה שתיקבע בו, ואשר לא תעלה על 90 ימים, אלא אם כן בוטל בתקופת תוקפו בידי בית המשפט".

ניר ימין: זה הסעיף בהמשך להערתו של עורך-הדין וייזר.

חגית אייזנמן: לא צו הגבלה, אלא צו סגירה.

ניר ימין: נכון.

מיכאל טירר: עדיין לא קיבלתי תשובה להערתי מקודם, למה צריך צו סגירה שיפוטי וגם סמכות המנהל.

עדנה הראל: זה לא שייך, זה נמצא במישורים אחרים לחלוטין.

משה כחלון: גם משרד התשתיות וגם משרד המשפטים מתנגדים להערה שלך.

עדנה הראל: צו הסגירה השיפוטי הוא ברגע שהוגש כתב אישום, כלומר, יש ראיות לכאורה שאדם עובר עבירות, אולי באופן שיטתי, אולי לא באופן שיטתי, ובית המשפט השתכנע שראוי למנוע את המשך המכירה.

עדנה הראל: נכונה השאלה, שיכול להיות שלא יקרה כלום ב-90 הימים מבחינת ההליכים המשפטיים, ובזה הבטחתי לוועדה תשובה.

מיכאל טירר: אישור המנהל הוא טכני לפי בדיקת המעבדה?

עדנה הראל: זה לא אותו דבר.

עדנה הראל: אישור המנהל זה לעניין המשך הפעלה, זו בדיקה מינהלית שהוא יכול להמשיך.

עדנה הראל: הוא עדיין לא עבריין, יכול להיות שלעולם הוא לא יהיה עבריין, לכן זה במישורים אחרים.

משה כחלון: אנחנו מצביעים, ואם יהיה צורך נדון בזה בדיון הבא.

משה כחלון: אני מצביע על סעיפים 2א ו-2ב בנוסחים המתוקנים.

משה כחלון: מי בעד סעיפים 2א ו-2ב בנוסח המתוקן?

משה כחלון: מי נגד?

משה כחלון: הצבעה בעד סעיפים 2א ו-2ב – פה אחד סעיפים 2א ו-2ב אושרו, בכפוף לתיקונים

משה כחלון: הסעיפים אושרו.

משה כחלון: אנחנו מסיימים פה, חבר הכנסת פרוש, את הדיון.

מאיר פרוש: מתי ההמשך?

משה כחלון: לפי מה שהיושב-ראש יקבע.

משה כחלון: אני מוכן לקחת על עצמי להמשיך ולנהל את הדיון הזה.