ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 551, 2007-11-06 09:00

גלעד ארדן: אני מדבר על כך שאם ערוץ 10 או ערוץ 2 מבקש.

משה גביש: אם סטודנט או תלמיד צריך את השרות, אין סיבה שהוא לא יקבל.

משה גביש: להם יש היום ארכיונים משלהם.

משה גביש: אם נגיע לרגע הזה אני אהיה רך, נעים ונימוח.

יצחק הרצוג: עדיין לא דיברנו על התזמורת.

משה גביש: התזמורת היא אולי סמל למה שקורה ברשות.

משה גביש: תזמורת רשות השידור כנראה התנהלה בצורה לא טובה והיא נמצאת בהליכים של פירוק כבר 5 שנים.

משה גביש: היחיד שמרוויח מזה הוא המפרק שמקבל למעלה ממיליון שקל לשנה על הפירוק הזה.

משה גביש: רק השנה התחילו לקבל הוכחות חוב של נושים.

משה גביש: רשות השידור תמכה בתזמורת בסכום של 11 מיליון שקל כל שנה.

משה גביש: כעת פשוט אין לנו.

משה גביש: השנה אנחנו מעבירים להם 7 מיליון שקל.

משה גביש: התזמורת לא תוכל להתקיים עם זה.

משה גביש: זאת באמת תזמורת מפוארת בת עשרות שנים, שבה גדלו וצמחו נגנים ומנצחים ויוצרים.

משה גביש: התזמורת היא אחת השגרירים הכי טובים של מדינת ישראל.

משה גביש: זאת התזמורת הסימפונית היחידה בירושלים.

משה גביש: בחו"ל היא מקבלת הרבה כבוד.

משה גביש: תוך חודש חודשיים היא תיכנס לפירוק ותסתיים.

משה גביש: רשות השידור, עם כל הקשיים שלה, מוכנה להמשיך לתמוך בהם גם בעתיד אבל לבד לא נוכל להחזיק אותם.

משה גביש: משרד התרבות והאמנות בינתיים עיכב את הכספים.

יצחק הרצוג: הבוקר טיפלנו בזה עם החשב הכללי כדי שישחררו את הכסף.

משה גביש: ישנם סכומים שהממשלה והאוצר התחייבו להם וגם הם לא הגיעו.

משה גביש: אני לא רוצה להרחיב את הדיבור.

משה גביש: אולי התזמורת זה סכום קטן, אבל היא סמל טוב לכל מה שקורה.

משה גביש: אחרי 70 שנה הולכים לסגור את התזמורת הסימפונית רשות השידור ירושלים, בגלל 4-5 מיליון שקל שחסרים כדי להפעיל אותה.

גלעד ארדן: הייתי מבקש שתתייחס למחלוקות, אם עדיין ישנן, ביניכם לבין האוצר, לגבי הדברים שחסרים כדי לצאת לדרך עם הרפורמה.

משה גביש: מייד אסביר.

משה גביש: המנכ"ל יסביר אחר כך מה הרשות תשדר אם תהיה רפורמה.

משה גביש: בסופו של דבר רשות השידור לא קיימת כדי לשלם לעצמה משכורות אלא היא צריכה לתת שידור ציבורי הולם בעברית, בערבית, ברוסית ובטיגרינית.

משה גביש: אין מישהו אחר שמשדר בשפות האלה.

משה גביש: התחלנו במשא ומתן מול ההסתדרות הכללית, שמייצגת מחצית מהעובדים ברשות ומול אגודת העיתונאים, שמייצגת את המחצית השניה.

משה גביש: אני חייב לציין שהעובדים מבינים שחייבת להיות פה רפורמה.

משה גביש: כרגע המו"מ נעצר בשל העובדה שלא משלמים משכורות.

משה גביש: גם בזה קשה לי להאשים את העובדים.

משה גביש: זה חלק אחד של משא ומתן שאנחנו מנהלים.

שלי יחימוביץ': איפה עומד העניין של השכר?

משה גביש: עד סוף השבוע, מהאמצעים שלנו, נשלם לפחות 60% אחוז מהמשכורת.

משה גביש: אני מאמין שזה ייצא קצת יותר.

משה גביש: אני צריך 12 מיליון שקל לתשלום משכורות.

משה גביש: במקביל אנחנו במשא ומתן עם האוצר, כדי למצוא את המקורות לעשיית הרפורמה.

משה גביש: אנחנו בעבודה משותפת עם האוצר כדי למצוא את המקורות לעשיית הרפורמה.

משה גביש: חברי הכנסת קיבלו את הנייר שחילקנו.

משה גביש: בעמוד האחרון מופיעה העלות של הרפורמה.

משה גביש: נדמה לי שהאוצר ואנחנו רואים את הדברים די קרוב.

משה גביש: נשארה הבעיה של המימון.

משה גביש: האם האוצר יכול לקחת את הכל על עצמו?

משה גביש: האם האוצר צריך לקחת חלק?

משה גביש: אם הוא לוקח חלק, מאיפה בא החלק השני?

משה גביש: אני מאמין שבתוך שבוע או שבועיים נגיע להבנות איך עושים את זה.

משה גביש: יש לי אמונה.

משה גביש: שלא לתפארת המליצה אני אומר שאנחנו מוצאים שותפים.

משה גביש: להרגשתי, האוצר, החל משר האוצר, הממונה על התקציבים, סגנו ואנשיהם רוצים רפורמה ברשות השידור.

משה גביש: אם הרפורמה תצליח, מעבר לנושא של השידורים, זאת רפורמה במנהל תקין.

משה גביש: ההנהלה לא תרמה את העובדים ושהעובדים לא ירמו את ההנהלה.

משה גביש: אנחנו רוצים שיהיה מנהל תקין.

משה גביש: מנכ"ל הרשות יאמר מה בעצם אנחנו רוצים לעשות.

משה גביש: אם הרפורמה תצליח.

משה גביש: אם יהיה לנו ציוד סביר ונעבוד עם היקף כוח אדם סביר, החל מעוד 2-3 שנים זה יפנה לנו – כמובן שצריך להפסיק את ההפחתה מהאגרה.

משה גביש: כל שנה יש הפחתה של 5% באגרה.

משה גביש: אני חושב שגם האוצר מבין שאין היגיון שזה ימשיך לרדת והאוצר ייתן את זה מהתקציב.

משה גביש: המטרה היא, שסכום של 250 מיליון שקל בשנה ילך להפקות.

משה גביש: אני מבקש שהמנכ"ל יתאר איך אנחנו רואים את השידור הציבורי מצד התוכן.

גלעד ארדן: מה אחוז גביית האגרה?

משה גביש: להערכתנו סך הגביה הוא בין 65% ל-70%.

משה גביש: הגשנו בקשה להצעת חוק לקבל את רשימת המנויים של הלוויין והכבלים.

משה גביש: אם הדבר הזה יתאפשר, אנחנו נוכל לגבות עוד כ-15%, שזה הרבה.

משה גביש: אין כאן שום חשש, כי אין כאן שום דבר פרטי.

משה גביש: אין נתונים על מין ועל דת.

משה גביש: בסך הכל אני צריך לדעת שהוא מנוי.

משה גביש: אין פה גם סוד מסחרי כי מדובר בשתי חברות סך הכל.

משה גביש: אין חברה רביעית שמישהו הולך אליה.

משה גביש: התחייבנו לשמור על סודיות.

משה גביש: משרד התקשורת הודיע לנו שהוא לא מתנגד לשינוי הזה בחוק רשות השידור ואנחנו נביא אותו לממשלה ולכאן די בקרוב.

משה גביש: אם נקבל את זה, אז בלי תוספת אמצעים, נוכל לעשות את זה.

משה גביש: אין פה שום דבר של צנעת הפרט.

משה גביש: אם נתקן את המשדרים ונעשה שידור יותר טוב גם יגדלו ההכנסות.

משה גביש: המנכ"ל יסביר עכשיו מה נעשה עם הכסף.

מוטי שקלאר: כמה מילים לפני העיסוק בתוכן.

מוטי שקלאר: כפי שאמר מר גביש, אנחנו לא בין האחרונים בעולם בגובה האגרה, אנחנו מקום לפני אחרון בעולם.

מוטי שקלאר: כשמדברים על ירידה בהכנסות מפרסומות ברדיו, צריך לזכור שהיום ערוצי הרדיו האזוריים כבר לא אזוריים.

מוטי שקלאר: יש תחרות משמעותית על הרדיו.

מוטי שקלאר: רשת ב' היא לא הרשת היחידה, ביחד עם גלי צה"ל, שעוסקת באקטואליה, כי חלק מתחנות הרדיו האזוריות לקחו על עצמן את המנדט הזה.

מוטי שקלאר: כדאי גם לבדוק את הנושא הזה, דהיינו, האם נכון להפוך את הרדיו האזורי לרדיו ארצי?

מוטי שקלאר: בפועל, רוב תחנות הרדיו האזוריות הן בפועל רדיו ארצי.

מוטי שקלאר: כבוד היושב ראש, אני מאוד אופטימי מהישיבה הזאת, כי אני זוכר ישיבות דומות, עם השתתפות רבה וערנית.

מוטי שקלאר: זה היה כאשר הכנסת התגייסה לטובת ערוצים 2 ו-10.

מוטי שקלאר: אני זוכר את ההקלות שניתנו על מנת להעמיד את ערוץ 10 על הרגליים.

מוטי שקלאר: הוועדה הזאת קיבלה על עצמה החלטות גורפות משמעותיות של עשרות מיליוני דולרים על מנת שיהיה ערוץ מסחרי ראוי.

מוטי שקלאר: אני מקווה שאותה מוטיבציה שהיתה אז, תהיה גם היום ביחס לשידור הציבורי.

מוטי שקלאר: כדאי גם לזכור, שסך הכל ההכנסות של ערוץ 2 מתקרבות ל-700 מיליון שקל.

מוטי שקלאר: הכנסות רשות השידור מפרסומות מהאגרה, הם 720 מיליון.

מוטי שקלאר: ערוץ 2 מרים רק את ערוץ 2.

מוטי שקלאר: רשות השידור אמורה להרים ערוץ 1, ערוץ בערבית, שהיום כמעט ולא מושקע בו כסף ו-7 ערוצי רדיו.

מוטי שקלאר: זאת הפרופורציה בין התקציבים השונים.

מוטי שקלאר: אני חושש שמכל החגיגה שקיימת כאן, הרפורמה תצליח, הניתוח יצליח, ובסופו של דבר החולה ימות.

מוטי שקלאר: פה אני מגיע לנושא התוכן.

מוטי שקלאר: כל השקעה בתוכן לא תבוא לידי ביטוי מחר או מחרתיים כי ערוץ ציבורי צריך לעמוד על 3 צלעות.

מוטי שקלאר: צלע אחת זאת הדרמה.

מוטי שקלאר: הצלע השניה זאת התעודה והצלע השלישית זאת האקטואליה.

מוטי שקלאר: כדי לעשות את הדברים האלה באופן משמעותי ולייצר דרמה באופן משמעותי, זה תפקידה של רשות השידור, זה תפקידו של ערוץ 1.

מוטי שקלאר: אנחנו כמעט ולא נוגעים בדרמה.

מוטי שקלאר: תכניות תעודה וסרטי תעודה נעשים בקושי רב עם סכום מאוד זעום, וגם זאת במסורה.

מוטי שקלאר: אם אנחנו רוצים לייצר חדשות, שיהוו אלטרנטיבה לערוץ 2 ו-10, עם תחקירים משמעותיים, אנחנו צריכים לגעת בדברים היותר מורכבים, בכל הגוונים שכמעט לא באים לידי ביטוי בשידור.

מוטי שקלאר: כולנו נגועים בהיבט הריגושי והכל נראה שחור ולבן.

מוטי שקלאר: תפקידו של הערוץ הציבורי הוא לייצר חדשות הרבה יותר מורכבות, הרבה יותר מעמיקות, הרבה יותר מגוונות, שמראות ומשקפות את החיים מעבר לשחור לבן.

מוטי שקלאר: גם לזה צריך השקעה מאוד משמעותית וחשיבה מאוד משמעותית.

מוטי שקלאר: אני אומר לשר ולאנשי האוצר.

מוטי שקלאר: האוצר יכול להגיד, מכאן ועד הודעה חדשה, שהוא לא נותן לתכנים והוא מתעסק רק בתשתיות וכן הלאה.

מוטי שקלאר: הרשות לא תוכל התקיים ללא שלושת המרכיבים שהזכרתי: דרמה, תעודה וחדשות, שכוללים גם תחקיר, סאטירה, תרבות ומוסיקה.

מוטי שקלאר: אנחנו עומדים בפיתחן של חגיגות ה-60 למדינה.

מוטי שקלאר: לא יכול להיות שבשנת ה-60 למדינה, הערוץ הציבורי לא יעשה דברים בעלי ערך ומשמעות, שגם יהיה להם אולי שכר בעוד 20 או 30 שנה כמו: עמוד האש, תקומה וסוף עונת התפוזים, מדינת היהודים, וכל הסדרות המשמעותיות שנעשו בערוץ הציבורי.

מוטי שקלאר: אם זה לא יבוא לידי ביטוי בשנות ה-60, אז כמו שאמרתי, הרפורמה תצליח אבל לא יישארו צופים.

מוטי שקלאר: בעיניי זאת נקודה מאוד משמעותית.

מוטי שקלאר: אני אומר לשר, ליושבי הראש ולחברי הכנסץ המכובדים.

מוטי שקלאר: אם מקובל שהתכנים בעלי הערך זקוקים לזמן והשקעה, האם לא נכון לבוא ולהירתם גם בתחום הזה?

מוטי שקלאר: כפי שמדינת ישראל חשבה שנכון לייצר חדשות מקומיות והקצתה לכך 25 מיליון שקל לטובת החדשות המקומיות, אני לא מצליח להבין למה זה לא נכון גם ביחס לשידור הציבורי.

מוטי שקלאר: אם אנחנו רוצים לעמוד בחוק ולהתחיל לייצר תכנים עם היוצרים, המפיקים והבימאים, שהם מעבר לרשות השידור, אפשר לצבוע אותם באופן חד משמעי ולומר שלקראת שנת ה-60, הם יהיו צבועים להפקות חוץ על מנת שלא יבלעו בתקציב רשות השידור.

גלעד ארדן: לפני שנתחיל עם חברי הכנסת, נשמע את עמדת משרד האוצר.

גלעד ארדן: מר פרננדז, בבקשה.

גלעד ארדן: אבקש שתתייחס קודם כל למשכורות, כי זה מעכב גם המשך המשא ומתן עם העובדים על הפרישה.

גלעד ארדן: רק בשנה שעברה אישרנו את החוק שמחייב את רשות השידור להפיק בהדרגה 50% מההפקות כהפקות חיצוניות.

גלעד ארדן: אם האוצר ידע כבר אז את מצבה של רשות השידור והכניס את זה בחוק ההסדרים הקודם, מעורר תהיות איך מקבלים החלטות באוצר בקשר לדברים האלו.

גלעד ארדן: כפי שמר גביש אמר, לרשות השידור אין יכולת להוציא 37% מההפקות.

גלעד ארדן: אני חושב שגם אתם צריכים להפיק לקחים מהצורה שאתם מגישים אלינו יוזמות חקיקה.

חיים פרננדז: שלום לכולם.

חיים פרננדז: אני אנסה להתייחס לכמה סוגיות שעלו בדיון עד עתה.

חיים פרננדז: לגבי סוגיית המשא ומתן ותהליך הדיונים מול הנהלת רשות השידור.

חיים פרננדז: אני שותף להערכה של משה ושל מוטי, שסדר גודל של שבועיים יכולים להספיק לנו כדי לסכם לגבי תכנית ההתייעלות ברשות השידור.

חיים פרננדז: להבנתנו, אנחנו רואים שני מקומות שבהם אנחנו, כממשלה, יכולים לסייע לרשות השידור.

חיים פרננדז: המקום הראשון הוא בכל מה שקשור לנושא של פרישת עובדים.

חיים פרננדז: רשות השידור הציגה תכנית של תכנית פרישה, בתמהיל מסוים ובהיקפים מסוימים, כשאנחנו עושים אמדן לגבי עלויות הפרישה ומנסים לסכם מה יהיה חלקו של האוצר באותה עלות.

חיים פרננדז: בחלק השני, הרשות תצטרך לשאת בעצמה.

חיים פרננדז: להבנתנו, וגם להבנת הרשות, המקור הוא מקור מימון חיצוני לרשות, הלוואה כזאת או אחרת מבנק או ממקור מממן אחר, עם יכולת להציג לאותו גורם מממן סיכום מסודר מובנה וחתום מול משרד האוצר.

חיים פרננדז: אנחנו רוצים להציג תזרים קבוע ויציב בכל מה שקשור לאגרת רשות השידור, כך שבסופו של דבר תהיה לרשות יכולת לממן את אותה תכנית התייעלות, שאמורה להתפרס על תקופה של כשנתיים.

שלי יחימוביץ': מה לגבי העברת סכום במיידי לצורך תשלום משכורות, כדי שלא תהיה הלנת שכר?

חיים פרננדז: אני רק רוצה לסיים את ההתייחסות לגבי הרפורמה.

חיים פרננדז: החלק השני נוגע לסוגיית ההשקעות התשתיתיות בכל הנושא של השידורים ברשות השידור, דהיינו, דיגיטציה, נושאים של אולפנים, ציוד, משדרים וכדומה.

חיים פרננדז: במידה כזאת או אחרת ההשקעה ההונית ברכיבים האלה היתה צריכה להסתיים מזמן.

חיים פרננדז: גם כאן אנחנו מוכנים לתת סיוע מסוים לרשות השידור.

חיים פרננדז: גם כאן עובד אותו מנגנון.

חיים פרננדז: עושים אומדנים של עלויות וגם בודקים כמה אנחנו, כאוצר, נוכל לסייע לטובת העניין הזה.

חיים פרננדז: בסופו של דבר, אלה שתי הרגליים, שאנחנו כאוצר, מסתכלים עליהן כרגליים משמעותיות, שאליהן ניתן את ההתייחסות התקציבית שלנו.

חיים פרננדז: לגבי סוגיות השכר או תשלום המשכורות בתקופה הנוכחית.

חיים פרננדז: אנחנו ערים לבעיה שקיימת ונעשה כל מאמץ, במסגרת הסיכום עם הנהלת רשות השידור בימים הקרובים, לראות אם אנחנו יכולים לייצר מקדמה לרשות השידור על חשבון אותו סיכום גדול יותר, משמעותי יותר, שיאפשר להם יכולת גישור בעניין הזה, גם צופה פני השבועות והחודשים הקרובים וגם צופה פני ההלוואה החיצונית או הסיוע החיצוני שהם אמורים לקבל שיאפשר להם להמשיך ולגשר על הפערים.

חיים פרננדז: נאמר כאן קודם לגבי חובת הפקה על רשות השידור - - -

מה הלו"ז לקבלת המקדמה למשכורות של העובדים ובאיזה שיעור?

חיים פרננדז: זה חלק מהמשא ומתן בינינו לבין הנהלת רשות השידור.

חיים פרננדז: היום בצהריים אנחנו נפגשים.

מטי גרינברג: עם כל הכבוד, מה זה שייך לשכר שלהם?

חיים פרננדז: אנחנו ננסה לפתור את זה בצורה הכי מיידית שאפשר.

מטי גרינברג: אנחנו לא יכולים להסתפק במקדמה של 50%.

ניסן סלומינסקי: בטעות הוא דיבר כפוליטיקאי.

ראובן ריבלין: האם מדובר גם בבעלי החוזה האישי?

ראובן ריבלין: האם בעלי החוזה האישי קיבלו את שכרם?

משה גביש: השכר משולם לכולם באותו מועד.

משה גביש: במשכורות יותר נמוכות יש תמיד מינימום שאנחנו משלמים.

גלעד ארדן: חבר הכנסת מיסז'ניקוב שאל האם אתה יכול לתת לנו לו"ז לתשלום המשכורות.

חיים פרננדז: אנחנו לא יכולים כרגע להתחייב בלוחות זמנים כי זה חלק מדיון שאנחנו מנהלים מזה כמה שבועות מול רשות השידור.

גלעד ארדן: פה מדובר על 12 מיליון שקלים, שהוא סכום קטן יותר מהסכום הכולל שתעבירו לצורך פרישת עובדים.

גלעד ארדן: למה לעכב את המשכורות?

מטי גולדברג: המשא ומתן תלוי בזה.

מטי גולדברג: אם לא יקבלו שכר לא יתקיים משא ומתן.

חיים פרננדז: אני מאוד מקווה שכבר בימים הקרובים נוכל לסכם עם הנהלת רשות השידור.

חיים פרננדז: אנחנו מנהלים איתם משא ומתן כבר כמה שבועות בלי קשר לנושא השכר.

חיים פרננדז: אנחנו צריכים להתכנס בימים הקרובים.

חיים פרננדז: אני חושב שהאמירה מצדנו היא דיי משמעותית והרצון הוא ללכת לקראת רשות השידור.

חיים פרננדז: בדרך כלל סיוע מכסף ציבורי ניתן רק כנגד ביצוע של פעילות מסוימת, בין אם זה השקעות בתשתית ובין אם זה תוכנית פרישה.

חיים פרננדז: אנחנו מוכנים לצבוע סכום מסוים שיהווה מקדמה כדי לגשר על אותו פער.

יצחק הרצוג: חיים, העניין המשכורות הוא קריטי, הוא אבן נגף מהותי מאוד.

יצחק הרצוג: צריך לאפשר לרשות להמשיך לתפקד ולעובדים לקבל את שכרם ובמקביל לקבוע את החבילה.

יצחק הרצוג: חשוב שתבינו את זה.

חיים פרננדז: לנושא הפקות מקומיות.

חיים פרננדז: אנחנו חושבים שזה דבר חשוב מבחינת המוצר שהרשות אמורה לספק לצופים ולצרכנים.

קריאה: מה זה הפקות מקומיות?

קריאה: אנחנו יוצרים מחוץ לארץ?

קריאה: אנחנו יוצרים מקומיים עובדי רשות השידור.

מטי גרינברג: נביא את העובדים להפגין מול הכנסת.

חיים פרננדז: לגבי החובה של גופי שידור לייצר הפקות מקומיות.

חיים פרננדז: אנחנו חושבים שזה דבר שהוא מאוד חשוב מבחינת המוצר שהרשות אמורה לספק לצרכנים.

חיים פרננדז: אני חייב לתקן שהחוק היום קובע מכסות הפקה לרשות השידור גם במונחים של זמן וגם במונחים של עלות, אבל לשר הממונה יש סמכות לדחות את אותם שיעורים עד כדי מינימום, מתוך תפיסת עולם שייקח פרק זמן של שנתיים שלוש כדי ליצור את אותה רפורמה.

חיים פרננדז: לשר יש יכולת לדחות את החובה בצורה משמעותית, עד 2010, שעד אז אנחנו מקווים שסכומי כסף גדולים יגיעו לרשות.

גלעד ארדן: אנחנו ניתן רשות דיבור לחברי הכנסת.

גלעד ארדן: הדיון בנושא זה יהיה עד השעה 10:40 ואחר כך נדון בבקשה של חברי הכנסת טיבי וזחאלקה.

גלעד ארדן: אני מבקש מחברי הכנסת להשתדל לקצר בדבריהם.

חיים אורון: אני חושב שהיתה מגמה מתמשכת להרוג את השידור הציבורי ברכות.

חיים אורון: כמו שקורה הרבה פעמים, מנסים להרוג ברכות וברגע מסוים זה הופך להיות ברוטאלי.

חיים אורון: עכשיו אנחנו נמצאים בשלב הברוטאלי.

חיים אורון: אני מציע לכולם להבין שכשזה ידרדר לפינה הזאת – אגב, היא לא כל כך מפתיעה אבל היא עובדה - מוכרחים לפעול במשכי זמן טיפה שונים.

חיים אורון: אני אומר את זה בהקשר למשכורת.

חיים אורון: אני מכיר את האוצר הרבה שנים.

חיים אורון: אני לא יודע באיזה קורס למדו שם ניהול משברים.

חיים אורון: מישהו שם אולי חושב שאם אין משכורת אז העובדים יתרככו.

חיים אורון: מה שיקרה קרה ב-100 מקומות, כולל אצל המורים.

חיים אורון: באופן מפתיע המשא ומתן בינתיים מתנהל בשיתוף פעולה.

חיים אורון: אני לא משלה את עצמי.

חיים אורון: אני חושב שעניין השכר צריך להסתיים היום בצהריים.

חיים אורון: כבר אמרת איך הוא יגמר, הוא יגמר בגישור.

חיים אורון: אז תנו את הגישור היום בצהריים.

חיים אורון: אתם יודעים שהבעיה תהיה גם בחודש הבא והעניין לא ייסגר בחודש אחד.

חיים אורון: תנו להם כסף לגישור לשלושה חודשים עד סוף שנת התקציב ואפשר לעשות את החשבון כמה זה יוצא.

חיים אורון: זה יופיע בתוך החשבון כולו, כי אף אחד לא מעלה על הדעת שלא ישלמו את המשכורות.

חיים אורון: תנו למערכת להתנהל בשקט כי יש סיכוי שאם יהיה רעש לא יהיה כלום בסוף.

חיים אורון: ידידיי יושב ראש הוועדות.

חיים אורון: אני חושב שלכנסת יש הפעם תפקיד מפתח, מה שלא קורה הרבה פעמים.

חיים אורון: על הפרק מונחות 4 צלעות, שאם הן לא יתחברו יחד המהלך לא יצליח.

חיים אורון: יש את הצלע של החוק.

חיים אורון: יושב פה איתן ידידי, שבתוך הלובי הוא אחראי על פרויקט החוק.

חיים אורון: אני אחראי על פרויקט הכסף.

חיים אורון: אני לא מתחייב על החוק שדנתם עליו ביום ראשון, אבל אם הוא פחות או יותר במתכונת של התזכיר שהופץ, הוא בסיס לקיים דיון בכנסת.

חיים אורון: החוק הוא תנאי שהרפורמה הזאת תתקיים.

חיים אורון: זה תלוי בבית הזה.

חיים אורון: ביצוע החוק תלוי ברפורמה.

חיים אורון: ביצוע הרפורמה תלוי בשניים: הסדר הוגן עם העובדים ובשינויים הטכנולוגיים.

חיים אורון: כך מגיעים לסכום מאוד גדול של מיליארד שקל.

חיים אורון: מה לעשות?

חיים אורון: אני תמיד הולך לעמוד האחרון ורואה כמה כתוב.

חיים אורון: אמנם במקום אחד כתוב 800,000 ובמקום אחר כתוב מיליארד, אבל מניח שמדובר במיליארד כי זה כולל גם את הארכיון.

חיים אורון: אני חושב שהארכיון זה צורך לאומי עליון.

חיים אורון: גם אם מחר ירצו לסגור סופית את הרשות, יצטרכו לשים את ה-100 מיליון שקל עבור הארכיון אחרת זה סתם מטורף.

חיים אורון: לכן נוצר פה חיבור של 4 נושאים.

ראובן ריבלין: הצורך להפוך את רשות השידור לערוץ ציבורי גם קשור לרפורמה.

ראובן ריבלין: כי עד היום הוא לא ערוץ ציבורי.

חיים אורון: רובי, האמן לי, מהמקום שאני נמצא כל חיי בפוליטיקה, יש לי מפה עד חוץ לארץ להסביר איך הרשות לא היתה מאוזנת גם בשנים יותר טובות ופחות טובות.

חיים אורון: עזוב את זה.

חיים אורון: אני חושב שהאינטרס הוא להציל את השידור הציבורי ובלי הרשות אין שידור ציבורי.

חיים אורון: בלי אגרה אין שידור ציבורי עצמאי.

חיים אורון: לכן הכנסת תצטרך להחליט בחודש הקרוב.

חיים אורון: אני מודה, הצבעתי נגד הקיצוץ ואמרו לי שאני משוגע.

חיים אורון: גם היום הייתי מעלה את האגרה ב-5%.

חיים אורון: אגב, ראיתי את המספרים שהונחו על שולחן הכנסת כל השנים בהשוואה בינינו לבין העולם.

חיים אורון: העולם נמצא במקום אחר.

חיים אורון: לנו אין שום בעיה לעשות את השידור המסחרי הכי יקר בעולם ואת השידור הציבורי הכי זול בעולם.

חיים אורון: זה בעצם כל הסיפור.

חיים אורון: החברות יגבו את הסכומים הכי גדולים בעולם והערוץ הציבורי יהיה הכי זול.

חיים אורון: מניסיון אחר בעולם, אני לא מכיר מנגנון, פרט לאגרה, שמרחיק את הרשות מהפוליטיקה.

חיים אורון: אם זה יהיה תקציב ממשלתי, כל שנה יהיה דיון ויסובבו את הבורג כמו שמתחשק.

חיים אורון: אפשר לשנות את האגרה אבל היא יותר מרוחקת.

חיים אורון: אני חושב שהכנסת צריכה להתאחד על 4 נושאים: להעביר מהר את החוק שירחיק את הרשות מהפוליטיקה.

חיים אורון: היות והפוליטיקאים בצרה, כולל אני, אז הפעם יש סיכוי.

חיים אורון: אם הם יהיו בפחות צרה, הם ימנעו את זה.

חיים אורון: עכשיו זה סיכוי להעביר את זה.

חיים אורון: שניים, לדאוג לרפורמה על שני מרכיביה: פיצויים הוגנים לעובדים ומקורות שעומדים על רגליהם לקיום מתמשך של השידור הזה בהמשך, גם בצד הטכנולוגי וגם בצדדים אחרים.

חיים אורון: הנושא השלישי: להבטיח מקור יציב לקיום הרשות ולבצע את התכנית של הרפורמה.

חיים אורון: כתוב כאן שמגיעים לרווח בשנה החמישית?

חיים אורון: אני כבר קונה את זה.

חיים אורון: גם אם תגיעו בשנה השביעית לעודף, נגיד לכם מזל טוב.

חיים אורון: זה יכול להיות מוכרע בבית הזה.

חיים אורון: אני שמח שבקבוצה שהתאגדה חברים אנשים מכל סיעות הבית, מימין ומשמאל, מהמפד"ל וממר"צ.

חיים אורון: אל תטילו על הרשות נטל החזרים כך שבעוד שנתיים היא תקרוס.

חיים אורון: היא תלך לבנקים לקבל הלוואות, לא תוכל להחזיר את ההלוואה ואז יתברר שעוד פעם חסר כסף.

חיים אורון: הפעם צריך להשקיע את הכסף.

זאב אלקין: יש לי שאלה לאנשי רשות השידור.

זאב אלקין: הזכרתם שאחוז ההאזנה לרדיו הוא 30%.

זאב אלקין: כמה מתוכם תורם רדיו רק"ע ברוסית ומה משקלו בתוך סך התקציב של הרדיו ומה יהיה גורלו במסגרת הרפורמה?

משה גביש: אני לא יכול לתת לך עכשיו נתונים מדויקים.

משה גביש: אין לנו סקרים ברמות דיוק כאלה.

משה גביש: אני יודע שרדיו רקע הוא רדיו פופולארי ומקובל.

משה גביש: גם לו יש בעיית משדרים קשה.

משה גביש: קיבלנו כסף צבוע לצורך זה.

משה גביש: בשבועיים האחרונים התחלנו במשא ומתן מזורז עם בזק.

משה גביש: נתנו כבר הזמנה לקניית משדרים ואני מקווה שתוך חודשיים המשדרים האלה יעמדו.

זאב אלקין: זה משפט קבוע שחוזר על עצמו בפרוטוקול של ועדות שונות.

משה גביש: אני אגיד לך למה זה חזר.

משה גביש: ברגע שהיינו חייבים לבזק 50 מיליון שקל ולא היתה לנו דרך לפרוס ולעשות תשלומים, הם לא הסכימו לטפל לנו במשדרים.

משה גביש: אנחנו לא יכולים היום להקים אתרים נפרדים.

זאב אלקין: בוועדת הכספים, לפני כמה חודשים, אמרתם שתוך חודשיים זה יהיה.

זאב אלקין: אז נתתם הסבר אחר.

זאב אלקין: אתה יכול לבדוק בפרוטוקול.

משה גביש: אני אומר לך מה השתנה.

משה גביש: הגענו להסכם פריסה עם בזק.

משה גביש: זה מסוג אותם דברים שלא מאפשרים לשלם משכורת.

משה גביש: בפעמים הקודמות היתה לנו בעיה נוספת - לא סיכמנו עם מי שהעביר את הכסף איך הכסף הזה יוצא.

משה גביש: בינתיים כל הדברים האלה נפתרו.

משה גביש: אם לא יהיה איזה דבר חדש שיצוץ, תוך חודשים משדרי רדיו רקע צריכים לעמוד במקומם.

סופה לנדבר: מה ההכנסה מפרסומות ברדיו רקע?

יצחק הרצוג: הוא שאל האם במסגרת הרפורמה יש כוונה להשאיר את השידורים ברוסית?

זאב אלקין: אני שאלתי האם רדיו רקע עומד להיפגע כתוצאה מהרפורמה?

זאב אלקין: נדמה לי שתרומתו ל-30% היא מאוד גדולה.

משה גביש: אנחנו רואים את השידור הציבורי לנישות שבהן הערוץ המסחרי לא משדר, כמו שידורים ברוסית ובאמהרית.

משה גביש: אין שום כוונה לפגוע בהם.

שלי יחימוביץ': משה, אני שמחה לשמוע אותך.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהגעת בדקה ה-90.

שלי יחימוביץ': אני לא רואה מישהו מתאים ממך להוביל את המהלך הזה.

שלי יחימוביץ': אני לא אומרת את זה כדי לקלס ולשבח סתם, אלא כי בתקופה המטורפת הזאת, שבה אנחנו נחשפים לטרמינולוגיה של הבראה, שהיא טרמינולוגיה מאוד ברוטאלית, אני שומעת בדברים שלך את התמהיל הנכון בין שמירת השידור הציבורי כגוף שפוי ולא כמאגר של מיקור חוץ ועובדי קבלן, לבין הצורך האותנטי להכניס שינויים מאוד דרמאטיים.

שלי יחימוביץ': אין ברירה, מוכרחים להכניס את השינויים האלה ואני סומכת עליך שתעשה את זה על הצד הטוב ביותר במגבלות העצומות שקיימות.

שלי יחימוביץ': אנחנו, כמובן, נהיה הרוח הגבית בעורפך וניתן לך סיוע.

שלי יחימוביץ': מי שקיצץ באגרת רשות השידור כדי להטיב עם הציבור, גרם נזק לציבור.

שלי יחימוביץ': זה דפוס מאוד אופייני, לתת בונוסים קטנים לצרכנים, על חשבון העניין הכולל והמהותי, שהוא בבסיסה של מדינה דמוקרטית וזהו השידור הציבורי.

שלי יחימוביץ': אין קיום לשידור הציבורי בלי אגרה.

שלי יחימוביץ': אין קיום לשידור ציבורי אובייקטיבי, שתלוי בנדבת ידו של שר האוצר ונדבת ידם של פוליטיקאים.

שלי יחימוביץ': לכן, אחת המשימות שלנו היא להעלות את תקציב הרשות לסכום שפוי שיאפשר תפקוד.

שלי יחימוביץ': אגב, זה דפוס אופייני: להרוויח שני גרוש כרגע, להיטיב עם העם, ולגרום לנזק בלתי הפיך.

שלי יחימוביץ': אותו דבר אמור לגבי הארכיון.

שלי יחימוביץ': ברגע שמושקע הסכום הדרוש בארכיון, הארכיון יהיה מניב רווחים באופן שאין שני לו.

שלי יחימוביץ': זה רק עניין של הסתכלות שני צעדים קדימה ולא על המטבע שמתחת לפנס ומתחת למבט שמושפל למטה.

שלי יחימוביץ': השינויים הטכנולוגיים ברשות השידור לא קרו ביום אחד.

שלי יחימוביץ': כיוון שהייתי שם בחלק ניכר מחיי, גם ברדיו וגם בטלוויזיה, ראיתי את זה קורה לנגד עיניי.

שלי יחימוביץ': בוודאי מי שאשם בחוסר ההתאמה המסוים בין מבנה כוח האדם לבין ההתקדמות הטכנולוגית הם לא העובדים.

שלי יחימוביץ': היו שם מנהלים בכל שלב ושלב והם לא עשו את מה שהם התבקשו לעשות.

שלי יחימוביץ': אגב, בתום, לא בדרך ברוטאלית.

שלי יחימוביץ': בכל שלב נתון בזמן אפשר היה להגיע להסכמות.

שלי יחימוביץ': היה כשל ניהולי מתמשך ומחנק תמידי, שהמדינה הציבה בו את רשות השידור.

שלי יחימוביץ': כמו שאמר ג'ומס, להרוג אותה ברכות זה דפוס שאנחנו מכירים אותו היטב – לייבש, להזחיל, לצמצם, לקצץ, לגרום לגוף לגווע ברעב עד שהוא יבוא ויגיד הצילו ואז גם להגביר את התלות שלו בשלטון.

שלי יחימוביץ': לכן, אני מאוד מעריכה את הצעד שאתה עושה, בוזי, צעד שהיה שותף לו גם איתן כבל.

שלי יחימוביץ': באמת צריך להפריד את העגל מהעטינים, למרות הקשר הסימביוטי שפוליטיקאים מסוימים מתקשים לנתק.

שלי יחימוביץ': קשה לי רגשית עם המספרים, שצריך 1,200 עובדים במקום 1,900, כי אני חושבת על 700 מפרנסי המשפחות, שמרביתם בוודאי עובדים נאמנים ומסורים, שכלולים בהכרח הזה שאתה מדבר עליו.

שלי יחימוביץ': אי אפשר להיפרד מהם בלי הסכמי פרישה הגונים ואי אפשר להיפרד מהם בדרך ברוטאלית.

שלי יחימוביץ': רצוי מאוד לעשות את זה בהסכמה ובמשא ומתן.

שלי יחימוביץ': שוב, לזה צריך כסף.

שלי יחימוביץ': יש צורך בכסף כדי לממן את הסכמי הפרישה.

חיים אורון: כמו בנמלים, וזה מסתדר.

שלי יחימוביץ': חצי מהנמלים.

שלי יחימוביץ': השידור הציבור חשוב לא פחות מהנמלים.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לגעת בקיצור בעניין התוכן.

שלי יחימוביץ': אני מסכימה איתך, מוטי, שלתעודה ודרמה צריך אורך נשימה ארוך.

שלי יחימוביץ': כדי לעשות אקטואליה טובה לא צריך טווח נשימה, צריך אומץ לב.

שלי יחימוביץ': הערוצים שממומנים בידי זכיינים פרטיים, אין בהם תחקירים על בעלי הון, נקודה.

שלי יחימוביץ': מי שקובע היום את גורלנו, יותר מאשר פוליטיקאים, אלה בעלי ההון.

שלי יחימוביץ': כאן הנישה שלכם, כאן הייעוד שלכם.

שלי יחימוביץ': אגב, בשביל זה לא צריך כסף, בשביל זה צריך אומץ לב.

שלי יחימוביץ': בשביל זה צריך אקטואליה במיידי, שתטפל בכל מה שהערוצים שנתונים בידי בעלי ההון לא יטפלו.

שלי יחימוביץ': כאן גם השליחות הגדולה שלכם, בתכנים.

שלי יחימוביץ': כל עוד חוק רשות השידור לא עובר בקריאה שניה ושלישית, ואתם עדיין מחוברים לדרג הפוליטי, אני אפילו רואה בזה אקט של גבורה לבקר את שר האוצר או את שר הרווחה, או את כל מי שאתם תלויים בו.

שלי יחימוביץ': אגב, אני מצפה מכם לעשות זאת בלי מורא ובלי משוא פנים, אבל, בינתיים, יש לכם נישה עצומה ריקה, לאקונה של תוכן שהיא עצומה.

שלי יחימוביץ': כל מה שצריך זה אומץ לב, לא הרבה יותר מזה.

שלי יחימוביץ': התכנים הם המהות כאן, בעיקר באקטואליה שהיא מיידית ואפשר להפוך אותה לאפקטיבית מהיום למחר.

שלי יחימוביץ': אני מאחלת לכם הצלחה.

אחמד טיבי: אני רוצה לפתוח ולהודות לאדוני היושב ראש שכלל את הנושא השני של האגרות, אליו אתייחס בחלק השני של הדיון.

אחמד טיבי: כעת ניגש לנושא הרפורמה ברשות השידור והשידור הציבורי.

אחמד טיבי: שידור ציבורי הוא לא מוגדר.

אחמד טיבי: הביטוי "ציבורי" נזרק לחלל החדר.

אחמד טיבי: הכוונה שהוא מייצג את כלל הציבור.

אחמד טיבי: משום מה נבלע חלקו של המיעוט.

אחמד טיבי: למה אני אומר נבלע?

אחמד טיבי: יכול להיות שיש טלוויזיה שמשדרת בערבית, יש רדיו שמשדר בערבית.

אחמד טיבי: אני רוצה להתייחס בהתחלה דווקא לערוץ 1 ולרשת ב', שהם חוט השדרה של השידור הציבורי, שהופך יותר ויותר, עם הזמן, בעיקר מאז אירועי אוקטובר 2000, לשידור הגמוני של הרוב על חשבון המיעוט.

אחמד טיבי: אני שייך לאלה שמאז שאני בכנסת, מאז 1999, תמיד תמכתי בשידור הציבורי ואמרתי שאסור לפגוע בו.

אחמד טיבי: הדוגמה היא הבי.

אחמד טיבי: בי.סי.

אחמד טיבי: תמיד ייחלתי שהשידור הציבורי בארץ ידמה לבי.

אחמד טיבי: בי.

אחמד טיבי: סי בבריטניה.

אחמד טיבי: קיבלנו את העיקרון ששידור ציבורי לא יכול להמשיך לחיות בלי אגרה.

אחמד טיבי: שמעתי את עמיתיי, חברי הכנסת אורון ושלי יחימוביץ, על חשיבות השארת האגרה כמגן של השידור הציבורי.

אחמד טיבי: האמת היא שמאז שיניתי את דעתי כי השידור הציבורי הזה הפך להיות כלי לקבע מחשבות סטריאוטיפיות נגד המיעוט, נגד האזרחים הערבים.

אחמד טיבי: במקרה הטוב זה הדרה וחרם של הציבור הערבי, מאז שנת 2000.

אחמד טיבי: במקרה הרע, הנפוץ יותר, זה קיבוע מחשבות שליליות, סטריאוטיפיות על הערבי באשר הוא ערבי.

אחמד טיבי: רוב הדעות שמשודרות בערוץ 1 וברשת ב' על ערבים, באשר הם ערבים, 75%-80% הן בעלות קונוטציה שלילית ונעשו על כך עבודות.

אחמד טיבי: כמעט ואין דעות בעלות קונוטציה חיובית או קונוטציה אובייקטיבית.

גלעד ארדן: גם כלפי הפוליטיקאים.

אחמד טיבי: אגב, אני ער לניואנסים החדשים שאתה משדר מאז שנכנסת לתפקיד.

אחמד טיבי: אני חושב שאתה ער לקשיים בשידור ביחס לערבים יותר מאשר קודמיך, אבל המציאות בשטח ממשיכה להיות מציאות עגומה.

אחמד טיבי: אני רוצה לגלות לך דבר שאתה לא יודע.

אחמד טיבי: לפני עשרה חודשים ביקשתי ממחלקת המחקר של הכנסת לאסוף נתונים, כמה פעמים בשנים האחרונות הוזמנו חבר כנסת ערבים לתכניות טוק-שואו בערוץ 1, לרבות תכנית ספציפית פוליטיקה.

אחמד טיבי: יש סירוב לספק את המידע הזה, כאילו שזה מידע חסוי וביטחוני.

משה גביש: למי פנו?

אחמד טיבי: אליכם פנו, גם לתכנית, גם לרשות השידור.

משה גביש: יושב פה המנכ"ל ויושב היושב ראש, ולשנינו הדבר לא ידוע.

אחמד טיבי: ד"ר שירלי אברהם פנתה כ- 5 עד 7 פעמים במשך 10 החודשים האחרונים.

אחמד טיבי: אחר כך הודלף מידע שכנראה בשנה וחצי האחרונות 6 פעמים התארחו חבר כנסת.

אחמד טיבי: זה מספר שיא חסר תקדים.

אליהו גבאי: צריך להגיד כמה יהודים מתארחים בתכניות של הערבים.

אחמד טיבי: אלי גבאי, לצערי הרב, לאל ג'אזירה מובאים יותר יהודים מאשר ערבים.

גלעד ארדן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

גלעד ארדן: הדיון הוא לא על התוכן, הדיון הוא על הרפורמה ועל הדברים שצריך לעשות כרגע כדי להציל את קיומו של השידור הציבורי.

גלעד ארדן: הדיון הוא לא על מהות השידור הציבורי.

גלעד ארדן: אני מבקש ממך להצטמצם.

גלעד ארדן: הטענה הובנה.

יצחק הרצוג: היושב ראש והמנכ"ל יבדקו את הנתונים וימסרו לך.

גלעד ארדן: אגב, היהודים באל ג'אזירה מייצגים את העמדה הפלסטינית.

אחמד טיבי: גדעון עזרא מופיע יותר מכל ערבי אחר.

אחמד טיבי: גם נושא של הפקה מקומית הוא נושא של תוכן.

אחמד טיבי: כאשר הנושא הוא נושא של שידור ציבורי, יש משמעות למילה שידור ציבורי.

אחמד טיבי: שידור ציבורי הוא לא רק הגמוניה של הרוב, של היהודים על חשבון הערבים.

אחמד טיבי: לי חשוב הנושא הזה כמו שחשוב לה רדיו רקע.

אחמד טיבי: אף אחד לא העיר לאלקין שדיבר על רקע.

גלעד ארדן: אתה צודק.

גלעד ארדן: חלק מהרפורמה זה הניתוק של השליטה הפוליטית מרשות השידור.

גלעד ארדן: גם אני יכול לתת לך דוגמאות על דברים שנעשו נגד המתנגדים להתנתקות.

גלעד ארדן: זה לא המקום עכשיו לסגור חשבונות.

גלעד ארדן: דרך אגב, ההנהלה הנוכחית לא היתה אז בכלל.

חנן יובל: לא הבנתי מה אתה רוצה, אתה רוצה שהרשות תיסגר?

אחמד טיבי: אגב, לא אכפת לי ששידורים שהם נגדי ייסגרו.

אחמד טיבי: מה?

אחמד טיבי: אני מגן אנטי ערבי?

אחמד טיבי: אני לא אמרתי שצריך לסגור, אני אמרתי שצריך לתת תוכן למושג שידור ציבורי.

גלעד ארדן: לא יישאר זמן לנושא הבא.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, למה כל פעם שאדם כמוני או עמיתיי מנסים לדבר על שידור ציבורי במובן שוויוני וכיסוי של ערבים זה הופך להיות נושא חם ותוסס.

אחמד טיבי: זה אמור להיות אל"ף בי"ת.

אחמד טיבי: דיברת על פסיפס של כלל הציבור.

אחמד טיבי: אתה אדוני, מר גביש, ציטטת את התקנון.

אחמד טיבי: אני מכיר אותו בעל-פה.

אחמד טיבי: אני אסיים בדברים שמאפיינים את היחס של רשות השידור.

אחמד טיבי: פורסמה ידיעה באייס על העובדה שכנראה מישהו חשב למנות מנהל ערבי לטלוויזיה בערבית.

אחמד טיבי: הופיעה כותרת: "תסיסה במחלקה הערבית.

אחמד טיבי: הולכים למנות ערבי למחלקה ערבית".

אחמד טיבי: מה זה?

אחמד טיבי: תגידו, אתם נורמלים?

אחמד טיבי: מי אלה הערביסטים שכועסים שממנים עליהם מנהל ערבי?

אחמד טיבי: מה?

אחמד טיבי: אתם חייזרים?

אחמד טיבי: אנחנו חייזרים?

אחמד טיבי: חוצפה, גסות רוח של כל עובד בטלוויזיה בערבית שכועס על האפשרות שיהיה מנהל ערבי.

אחמד טיבי: אגב, אני לא יודע מי הערבי שיסכים ליטול על עצמו את התפקיד הזה, כמו שחקן ערב בבית"ר ירושלים.

אחמד טיבי: מי זה הערבי הזה?

אחמד טיבי: בנוסף, אני רוצה להתייחס להתבטאויות של מר שקלאר לגבי רדיו א-שאמס.

אחמד טיבי: רדיו א-שאמס הוא הרדיו האותנטי ביותר, האמין ביותר, שמתייחס לאוכלוסייה הערבית.

אחמד טיבי: הוא רדיו מצוין.

אחמד טיבי: אגב, הוא מראיין גם יהודים וגם ערבים.

אחמד טיבי: לפעמים הוא מראיין גם בעברית כדי לתת כיסוי.

אליהו גבאי: לפני יותר משנה ישבנו כאן ושמענו את רענן דינור ואת השר הממונה.

אליהו גבאי: גם אז דובר על רפורמה.

אליהו גבאי: עברה שנה ומאז לא נעשה שום דבר.

אליהו גבאי: אנחנו חוזרים על אותה ישיבה?

גלעד ארדן: כן.

אליהו גבאי: עכשיו אנחנו דנים בדוח דינור ולפני זה דנו בדוח של רפאל ורדי משנת 2000, בשנת 1997 היה דוח של יוסי פלד.

אליהו גבאי: מה זה?

אליהו גבאי: כל הזמן דוחות וישיבות?

אליהו גבאי: יש עוד כמה דוחות של אמנון צוקרמן ועוד דוח של יצחק לבני.

אליהו גבאי: מה קורה פה?

אליהו גבאי: האם זה רציני?

אליהו גבאי: נשב בעוד שנה על עוד איזה דוח?

אליהו גבאי: מישהו צריך להסביר מדוע שום דוח לא מיושם וחוזרים על אותו סיפור של העובדים והשכר.

אליהו גבאי: אנחנו שומעים על סכסוכים בין היו"ר לבין המנכ"ל.

אליהו גבאי: יש סיכוי שתהיה השלמה ביניכם כדי שתתפקדו אחרת?

משה גביש: הקרע הולך וגובר.

אליהו גבאי: חשוב שישלימו ביניהם.

אליהו גבאי: אם הציבור הולך לשלם 200 שקל עבור השירות המסחרי ולא רוצה לשלם 30 שקל עבור השירות הציבורי, כנראה שישנה בעיה והוא מצפה לתוצרת אחרת ולתכנים אחרים.

אליהו גבאי: נכון שאי אפשר לדעת מי אשם התרנגולת או הביצה, אבל פעם רוב הציבור מאזין רק לשידור הציבורי.

אליהו גבאי: אין ספק שיש שם עובדים מצוינים ומוכשרים.

אליהו גבאי: אני אומר שהאגרה חשובה אבל הציבור רוצה לראות תמורה בעד האגרה.

אליהו גבאי: בלי תמורה לאגרה, אי אפשר יהיה לשכנע את הציבור לשלם.

אליהו גבאי: קודם כל צריך לשלם את השכר לעובדים כדי להעביר את הרפורמה ולציבור צריך להראות שיפור כדי שיהיה לו את החשק והרצון לשלם את האגרה.

אליהו גבאי: אני רוצה לומר לידידי אחמד טיבי.

אליהו גבאי: אחת הסיבות שהציבור ממעט לשמוע או להזמין את הערבים - - -

אחמד טיבי: אתה רשות השידור?

אחמד טיבי: מה זה?

אחמד טיבי: הציבור מזמין לשידור?

אליהו גבאי: סוגרים כששומעים ערבי.

אליהו גבאי: אתה יודע למה?

אחמד טיבי: לא מעניין אותי הציבור, מעניינת אותי ההנהלה.

אליהו גבאי: לציבור נמאס לשמוע על קיפוח.

אליהו גבאי: כל הזמן טיבי מדבר על מסכנות.

אליהו גבאי: מספיק את המסכנות של הערבים.

אחמד טיבי: בוא נתחלף.

אליהו גבאי: הייתי רוצה לדעת האם תשלום האגרה בציבור הערבי הוא באותה רמה כמו אצל הציבור היהודי?

אליהו גבאי: אני אומר שחייבים להבריא את השידור.

אליהו גבאי: בלי הזרמה ובלי שכר אי אפשר להבריא את הרשות.

אליהו גבאי: נאמר כך גם לפני שנה.

אליהו גבאי: אני שמח שהשר הרצוג מטפל בנושא, יש לי אמון בו.

אליהו גבאי: אני רוצה לשמוע סוף סוף שיהיו תקציבים לתכניות למורשת ישראל ולא יהיו צמצומים.

אבשלום וילן: חבר הכנסת גבאי אמר נכון, שהיו לפחות 8 או 9 דוחות בעשור האחרון.

אבשלום וילן: אני חושב שהגענו לרגע של אמת במובן הזה שאם עכשיו הרפורמה לא תעבור במהירות, אני מניח שתהיה סגירה.

אבשלום וילן: אחרי סגירה אני לא רואה שיפתחו מחדש, אלה סיפורי מעשיות.

אבשלום וילן: בוועדה הזאת היו מספר דיונים.

אבשלום וילן: היה פה מהלך ממשלתי רב שנים ובעצם הורידו את האגרה כי זה היה פופוליסטי ומתחנף לציבור.

אבשלום וילן: מצד שני היתה תסיסה של הרבה מאוד מהשרים ושל חלק מהפקידות הממשלתית, שאמרו ששווה לוותר על הערוץ הציבורי.

אבשלום וילן: את השידור הציבורי אי אפשר להרוג דרך דיון ענייני ולכן נהרוג אותו דרך הכיס.

אבשלום וילן: ואכן, כל שנה ושנה מורידים.

אבשלום וילן: תגידו מה אתם רוצים להציע כאלטרנטיבה.

אבשלום וילן: רצו לחנוק את זה ורצו להשאיר את כל המערכת לרדיו המסחרי ולתחנות הטלוויזיה המסחריות.

אבשלום וילן: אני שמח שכרגע אני רואה שינוי.

אבשלום וילן: לא יעזור שום דבר.

אבשלום וילן: יש פה תכנית של מיליארד שקל ומי שחושב שאפשר לעשות את זה בפחות, לא יודע על מה הוא מדבר.

אבשלום וילן: צריך לאפשר ל-900 עובדים מתוך 2,000 לפרוש בכבוד.

אבשלום וילן: כולנו יודעים מדוע יש את עניין השעות הנוספות מכיוון שבסיס השכר היסוד הוא מאוד נמוך והוא בסיס הפנסיה.

אבשלום וילן: לכן, בכל תכנית הבראה הוגנת יצטרכו להוסיף כסף כי הבסיס נמוך.

אבשלום וילן: אז אפשר יהיה להפסיק את כל הישראבלוף.

אבשלום וילן: זה כמעט מחצית מהסכום.

אבשלום וילן: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לתמוך בזה ולתת את כל הגיבוי אם תיקון החוק והרפורמה יגיעו לכאן.

אבשלום וילן: זה הויכוח העיקרי.

אבשלום וילן: האוצר צריך לדעת שזאת העלות האמיתית.

אבשלום וילן: לישראל יש את התרבות המסחרית הנמוכה, בעיקר בטלוויזיה.

אבשלום וילן: אני רואה שאנחנו מתקדמים בצעדי ענק לקראת איטליה.

אבשלום וילן: מי שבכל אופן רוצה טלוויזיה וערוץ ציבורי ברמה ובתוכן, צריך לתת יד להיבט התקציבי.

אבשלום וילן: אחרת אנחנו נגיע לרמה של טלוויזיה איטלקית - המון ערוצים, אפס תכנים ורמה ועם ישראל יחגוג במגרשי הכדורגל.

ראובן ריבלין: מאז 1992, כשעלתה הרשות השניה לשדר, אנחנו מדברים כאן באופן כמעט מחזורי על הרפורמה ברשות השידור.

ראובן ריבלין: הרפורמה הזאת נוגעת לשני נושאים: הנושא הכלכלי והיכולת של הרשות להתקיים בזכות עצמה, על פי החוק.

ראובן ריבלין: נשמת אפה של דמוקרטיה הוא השידור הציבורי.

ראובן ריבלין: מהו שידור ציבורי זאת שאלה נכבדה ביותר.

ראובן ריבלין: אני מחזק את ידיו את אחמד טיבי, אשר ביקש לדעת, באותה נשימה שמדברים על רפורמה כלכלית, מה תהיה התוצאה המהותית.

ראובן ריבלין: אני זוכר שהממשלה מינתה אותי להיות נציג הממשלה במשבר אל-על.

ראובן ריבלין: בסופו של דבר, אם לא האיום של פירוק אל-על, לא היינו מגיעים להבראתה של אל-על.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת, לא יכול להיות שינהלו משא ומתן על גבם של העובדים.

ראובן ריבלין: צריך לבוא לעובדים ולומר להם חד משמעית כך יהיה מכאן ולהבא.

ראובן ריבלין: אי אפשר להלין שכרם של עובדים ולעשותם בני ערובה, למרות שלעובדים חלק נכבד, ב-18 השנים האחרונות, לגרירת הרגליים ותשלום מס שפתיים לנושאי הרפורמה.

מטי גרינברג: שלא באשמתם.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שרשות שידור ציבורית, שזלגה לכיוון הפרסום ולפלטפורמת שידור אשר לא מתקיימת מהאגרה בלבד, יוצרת גם רצונות למשוך את המאזינים.

ראובן ריבלין: יש לך מנכ"ל שהוא מומחה גדול בנושא תוכן.

ראובן ריבלין: יכול להיות שצריך להביא אדם, שיהיה סגנו, שהוא מומחה לענייני ניהול.

ראובן ריבלין: ביטלנו את השידור באנגלית, ביטלנו את השידור בערבית, באותם ערוצים ארציים, שיכולים להופיע בכל טלוויזיה.

ראובן ריבלין: זה אינו מתקבל על דעתי, אינו מתקבל על דעת הציבור ואינו יכול להיקרא ולהיחשב שידור ציבורי.

ראובן ריבלין: לכן אני חושב, אדוני היושב ראש, שצריך לקיים דיון מעמיק בנושא התוכן.

ראובן ריבלין: העובדים צריכים לדעת ששעת ההכרעה הגיעה.

ראובן ריבלין: אם הם לא ידעו זאת, לא נוכל להתקדם.

ראובן ריבלין: אני מסכים עם כל חבריי שדיברו כאן.

ראובן ריבלין: בדיוק כפי שהיה באל-על, יבוא האוצר ויגיד שהוא יודע מה המחיר שצריך לשלם כדי לקיים את הרפורמה.

ראובן ריבלין: בעתיד לבוא אפשר יהיה לחסוך כספים ברשות השידור, עקב צמצום הוצאותיה ואז יחזירו לאוצר מהאגרות.

ראובן ריבלין: אבל, קיום הרפורמה המנהלית לא יוכל להתבצע מבלי שהאוצר ייתן גיבוי מלא.

ראובן ריבלין: אני זוכר את יורם ארידור עומד ומרים את חגורתו מעל לביטנו על מנת לבוא ולומר איך אנחנו נממן את זה ובסופו של דבר הוא השתכנע.

ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, אני חושב שצריך לנהל כאן דיון נוקב מהו שידור ציבורי.

ראובן ריבלין: האם רשות השידור מקיימת את המטרה של שידור ציבורי?

אבישי ברוורמן: אני מסכים עם רוב הדוברים ולכן אומר 3 הערות בקצרה.

אבישי ברוורמן: אם יש משבר מיידי אתה מגיב.

אבישי ברוורמן: הגרוע ביותר זה התכנסות לריבאונד בשלבים.

אבישי ברוורמן: יושבים פה אנשים עם הרבה ניסיון ורואים את הידרדרות.

אבישי ברוורמן: לכן, הלילה הוא הלילה.

אבישי ברוורמן: אני מסכים למה שאמרו קודמיי.

אבישי ברוורמן: בראש המערכת עומדים היום אנשים רציניים ואיכותיים.

אבישי ברוורמן: אני לא בא להחמיא.

אבישי ברוורמן: יש את ידידי השר ואת מוטי ואת מר גביש.

אבישי ברוורמן: המצב הגיע לנקודת הכרעה.

אבישי ברוורמן: השאלה הראשונה היא, האם בכלל צריך שידור ציבורי בארץ?

אבישי ברוורמן: אני זוכר הערה של חברי בני בגין שאמר: "טקטיקה זה איך להופיע בערב חדש ואסטרטגיה זה איך להופיע במבט".

אבישי ברוורמן: אז היה רק ערוץ אחד והיום לצערי זה כבר לא תופס, כמו שרמזו פה.

אבישי ברוורמן: כאשר אנשים מסתכלים רק על הנושא הכלכלי פרופר, אנחנו בעידן בית"ר ירושלים.

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים סליחה, אנחנו מבקשים סליחה.

אבישי ברוורמן: רובי, זה לא עליך.

אבישי ברוורמן: בית"ר כמשל.

אבישי ברוורמן: יש דברים כאלה בכל קבוצות הכדורגל בארץ וזאת בעיה של תרבות.

אבישי ברוורמן: כשאתה שואל אנשים מה הפונקציה של התקשורת בעידן המסחרי, התשובה היא: להביא למקסימום את מספר הצופים.

אבישי ברוורמן: הפיתרון הזה הוא המכנה המשותף הנמוך ביותר ודרגת הגירוי הגבוהה ביותר.

אבישי ברוורמן: לכן צריך לעשות שני דברים.

אבישי ברוורמן: ברור שבשידורים המסחריים צריך לכפות שיהיו עניינים איכותיים ולא רק המכנה המשותף הנמוך ביותר.

אבישי ברוורמן: אמנם יש אנשים שאומרים שצריך לבטל את השידור הציבורי, ישראל צריכה היום להחליט.

אבישי ברוורמן: אם היא הולכת לכיוון של הבי.

אבישי ברוורמן: בי.

אבישי ברוורמן: סי, אז יש פה 3 החלטות.

אבישי ברוורמן: החלטה ראשונה, כמו שהציג משה, אכן מדברים פה על מיליארד שקל ועל תקציב גדול לשידור הציבורי.

אבישי ברוורמן: דבר שני אלה העובדים הנאמנים, שעובדים שנים ושכר הבסיס שלהם נמוך.

אבישי ברוורמן: צריך לאפשר להם לפרוש בכבוד ובצורה מתאימה.

אבישי ברוורמן: כל מדיניות המשא ומתן של האוצר נכשלת עם המורים, נכשלת בכל דבר.

אבישי ברוורמן: בכוחנות כזאת אתה מנצח במשא ומתן אבל בסופו של דבר אתה פוגע בתרבות, אתה פוגע בחינוך.

אבישי ברוורמן: דבר שלישי, לבצע את הרפורמה, לתת גיבוי לגבי התכנים.

אבישי ברוורמן: נושא התכנים זה המאבק המרכזי.

אבישי ברוורמן: אני מסכים עם אחמד טיבי, זה המאבק המרכזי.

אבישי ברוורמן: להכריז שהשידור הציבורי הולך לכיוון הבי.

אבישי ברוורמן: בי.

אבישי ברוורמן: סי ולא לכיוון איטליה.

אבישי ברוורמן: אני חושב שההחלטה כאן היא החלטה מידית.

אבישי ברוורמן: אם לא נחזק את ההנהלה הזאת, אנחנו פשוט ניצור שידור ציבורי גרוע ביותר ואז הוא יעלם.

אבישי ברוורמן: אני תומך ברפורמה אבל בשיפוי לעובדים ובעזרה ובמשאבים מהאוצר.

ניסן סלומינסקי: זאת שיטה ידועה של האוצר.

ניסן סלומינסקי: כדי להסית את הדיון מהעניין, עוצרים את המשכורות ואז 90% מהדיון הוא על המשכורות ולא לגופו של עניין.

ניסן סלומינסקי: אני מציע לאוצר להעביר את הכסף למשכורות כדי שהדיון יהיה רציני ולא תחת סכינים.

ניסן סלומינסקי: אני שואל את עצמי ואת אנשי מה אנחנו מרגישים כלפי השידור הציבורי?

ניסן סלומינסקי: מצד אחד, אני מבין וכולם מבינים שחייבים שיהיה שידור ציבורי ואני מוכן לתמוך בכך.

ניסן סלומינסקי: אני שואל את עצמי מדוע, בכל אופן, אנחנו מרגישים לא נוח ולא טוב עם השידור הציבורי?

ניסן סלומינסקי: יש לכך שתי סיבות מרכזיות: אני לא מרגיש שהשידור הציבורי מאוזן.

ניסן סלומינסקי: היו תקופות ארוכות שהרגשנו שהשלטון מדבר מגרונו של השידור הציבורי, באופן הכי חזק שרק יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אני אומר זאת מבחינה לאומית.

ניסן סלומינסקי: כתוב כאן: "לחזק את ערכי הציונות והיהדות".

ניסן סלומינסקי: אני לא הרגשתי בזאת.

ניסן סלומינסקי: אתן לכם דוגמה קטנה רק כדי לסבר את האוזן.

ניסן סלומינסקי: ביום אחד נפטרו שני אנשים.

ניסן סלומינסקי: בחג סוכות נפטר הרב שפירא שהוביל זרם ענק, ונפטר השדרן ישראל סגל.

ניסן סלומינסקי: בחדשות במוצאי החג הודיעו על שניהם.

ניסן סלומינסקי: על ישראל סגל דיברו 13 דקות ועל הרב שפירא דיברו 15 שניות.

שלי יחימוביץ': אני לא מסכימה עם זה, אבל זה לא עניין של זרם.

ניסן סלומינסקי: זאת רק דוגמה.

משה גביש: ביום שישי בערב היתה כתבה גדולה על הרב שפירא.

ניסן סלומינסקי: אף אחד מאיתנו לא רואה.

ניסן סלומינסקי: אל תעשה מזה צחוק, אני מדבר על תחושות בציבור.

גלעד ארדן: בעיניי זה צחוק להפוך דיון על הבראה כלכלית של רשות ולהכניס לו – גם לי יש הרבה דוגמאות אבל זה לא השולחן שבו אנחנו צריכים לעסוק בזה.

גלעד ארדן: זה דיון אחר בכלל.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה בדיוק הפוך.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שאנחנו נתמוך ברפורמה אבל אני לא תומך ברפורמה לשם רפורמה.

ניסן סלומינסקי: אני תומך ברפורמה כדי שיתממשו אותם דברים שאנחנו רוצים.

ניסן סלומינסקי: אם אתה לא מבטיח שהדברים שאנחנו רוצים יתממשו, אז למה לתמוך ברפורמה?

גלעד ארדן: אי אפשר להבטיח דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: אם תנהל דיון ותדע מה אתה רוצה אז תוכל להבטיח את זה.

ניסן סלומינסקי: אם אתה לא יודע מה אתה רוצה - - -

גלעד ארדן: אני בטוח שאי אפשר להבטיח את זה דרך הכנסת.

גלעד ארדן: אני בטוח שמה שאתה רוצה זה מה שאני רוצה, אבל אני בטוח שהכנסת לא צריכה להבטיח את זה.

ניסן סלומינסקי: זאת היתה הרגל האחת.

ניסן סלומינסקי: הרגל השניה היא כל הנושא של יכולת ההתנהלות של ההנהלה וההסכמים.

ניסן סלומינסקי: זאת קטסטרופה ואם זה יישאר חבל על כל רפורמה.

ניסן סלומינסקי: אם מבטיחים את שני הדברים האלה, שווה להשקיע את המיליארד שקל.

ניסן סלומינסקי: אם שני אלה לא יובטחו לא תעזור רפורמה ולא עשינו כלום.

ניסן סלומינסקי: לכן אני חושב שהדרך צריכה להיות שונה.

ניסן סלומינסקי: קודם יתקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: אני אתמוך ברפורמה אבל קודם יתנהל דיון כדי שנבטיח שאותם שני אלמנטים מרכזיים - - -

גלעד ארדן: ואם באותו דיון יגידו ראשי רשות השידור שיהיה ייצוג לרוסים, לערבים, למתנחלים ולדתיים ואחרי הרפורמה זה לא יקויים.

גלעד ארדן: מה אתה מציע?

גלעד ארדן: שנכניס בחוק?

גלעד ארדן: מה זה משנה מה יגידו בדיון?

ניסן סלומינסקי: אתה צודק שאם כל מה שאתה מסכם זה מה שיגידו בדיון, אז חבל על הדיון.

גלעד ארדן: אלא אם אתה מציע שנכניס את זה בחקיקה.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שכן יתקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: יש הרבה שחושבים שהכל מאוזן והכל בסדר ואין בעיה.

ניסן סלומינסקי: אם לא תהיה הכרה בבעיה, לעולם לא נפתור אותה.

ניסן סלומינסקי: להערכתי, אצל חלק מהאנשים אין הכרה בבעיה וחושבים שזה מאוזן.

ניסן סלומינסקי: יש גם כאלה שמרוצים מזה שאין איזון.

ניסן סלומינסקי: קודם כל צריך ללבן את הנושא.

ניסן סלומינסקי: בלי זה אין יכולת לשנות.

ניסן סלומינסקי: אחר כך צריך לראות איך מתכוונים לשנות.

גלעד ארדן: שני הדוברים האחרונים הם אורית נוקד וג'מאל זחאלקה.

גלעד ארדן: אני מתנצל מעומק ליבי בפני כל האורחים שהגיעו לישיבה.

גלעד ארדן: ב-11:00 אנחנו צריכים להתחיל ישיבה משודרת באולם הרצאות לכן לא נספיק לתת לכם היום רשות דיבור.

גלעד ארדן: בשבועיים הקרובים נקיים דיון נוסף.

גלעד ארדן: עד אז אני מקווה שהחוק הממשלתי יהיה על השולחן והישיבה תיפתח בדברים שלכם.

מטי גרינברג: אנחנו דורשים ששכרם של העובדים ישולם.

גלעד ארדן: אני אכניס לדברי הסיכום את מה שאת מבקשת.

גלעד ארדן: אורית נוקד, בבקשה.

אורית נוקד: אני מברכת על הדיון המשותף לשתי הוועדות.

אורית נוקד: שמעתי בקשב רב את הדברים שנאמרו על ידי היו"ר והמנכ"ל.

אורית נוקד: אני חושבת שיש כאן רוח אחרת.

אורית נוקד: כאשר השר הממונה הוא השר שיושב כאן, אני חושבת שבאמת יש לנו הזדמנות לממש חלק גדול מהרפורמה.

אורית נוקד: אני מברכת על התזכיר והצעת החוק שעברה בוועדת שרים לענייני חקיקה.

אורית נוקד: אני חושבת שחלק מהבעיות שהועלו כאן, הבעיות הסקטוריאליות, יבואו לידי ביטוי כאשר ימונו האנשים שמתאימים והם ישקלו גם את השיקולים המקצועיים לגבי התוכן.

אורית נוקד: אני רואה שנציג האוצר איננו.

גלעד ארדן: יש כאן שני נציגים ממשרד האוצר.

גלעד ארדן: מר פרננדז היה צריך להיות בדיון אחר והוא השאיר גם איזו אמירה שלו.

אורית נוקד: העובדים לא צריכים להיות בני ערובה לכל רפורמה.

אורית נוקד: בראש ובראשונה צריך לשלם להם את המשכורות.

אורית נוקד: מכאן צריכה לצאת קריאה.

אורית נוקד: אם הקריאה לא תיענה, אז תוך שבוע ימים נכנס דיון נוסף כדי לשמוע מה קרה.

אורית נוקד: אני חושבת שסכום של 12 מיליון שקלים, כאשר יש עודפים כאלה, זה פשוט לעג לרש.

אורית נוקד: נושא נוסף שחשוב בעיניי לא מבחינה כלכלית אלא מבחינה ערכית וזה נושא הארכיונים.

אורית נוקד: אגב, אנחנו חוגגים 60 שנה.

אורית נוקד: האוצר צריך למצוא את הדרך.

ראובן ריבלין: בשביל זה צריך להביא את השרה הממונה.

אורית נוקד: יכול להיות שצריך לעשות שינוי קל בתכניות.

אורית נוקד: אין ספק שצריך למצוא תקציבים לכך.

אורית נוקד: בנושא האגרה, אני חושבת שבשלב הזה לא צריך להפחית וכחברת קואליציה אני אתמוך בזה.

גלעד ארדן: את יכולה להגיש הצעה להעלות.

אורית נוקד: לשנה הזאת זה נכון לא להפחית.

אורית נוקד: נראה מה יהיה בשנה הבאה.

ג'מאל זחאלקה: שידור ציבורי זה לכלל הציבור.

ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שידור ציבורי ליהודים ושידורים מטעם לערבים.

ג'מאל זחאלקה: מי שבפועל מנהל את השידורים בערבית זה לא בדיוק השדרים הערבים.

ג'מאל זחאלקה: השידורים הציבוריים הם ליהודים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו אפילו לא יכולים להתווכח כי אין שידור ציבורי בערבית.

ג'מאל זחאלקה: יש כעס רב, תסכול עמוק בציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: יש קונצנזוס מקיר לקיר שאין תמורה בכלל.

ג'מאל זחאלקה: אפס תמורה בעד האגרה ויכול להיות שהתמורה היא שלילית.

ג'מאל זחאלקה: השידורים בערבית הם שידורים מטעם, פרופגנדה לציבור הערבי וזה לא ביטוי לציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: גם השידורים בעברית, אם נשקלל אותם, בסופו של דבר, יש כמעט החרמה של נציגי הציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: בדרך כלל השידורים לא מייצגים את הבעיות של הציבור הערבי אלא לרוב הערבי בא כנאשם והשדרים רוצים לתחקר אותו בגלל הצהרה זאת או אחרת.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו דורשים שיהיה כתוב באופן פרטני, ברפורמה החדשה, שיהיה כלול בכל סעיף וסעיף ייצוג הולם לציבור הערבי בשידור הציבורי.

ג'מאל זחאלקה: הייצוג ההולם צריך לכלול הפקות בערבית, עובדים ערבים.

ג'מאל זחאלקה: שיהיה שידור ראוי לשמו טלוויזיה ורדיו ושזה יהיה באמת ציבורי.

ג'מאל זחאלקה: שיהיה לו ועד ציבורי ראוי ולא ועד ציבורי מטעם.

ג'מאל זחאלקה: שהשידורים שלו ייצגו את הציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: יש לנו ניסיון, למשל רדיו א-שמאס הוא רדיו מאוזן ובו באים לידי ביטוי הבעיות של הציבור הערבי והדיווחים הפנימיים ממנו.

ג'מאל זחאלקה: הצעקות ששמענו מעובדי רשות השידור כאשר עלתה אפשרות למנכ"ל ערבי וההערות המבישות, לדעתי, של המנכ"ל, בעניין רדיו א-שמאס, משקפים את האווירה ברשות השידור כלפי הציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: משה גביש: אתמול קיבלתי מכתב מהמנכ"ל שאומר שהוא מסתייג מאוד מההערות הללו.

ג'מאל זחאלקה: אני בטוח שמי ששלח לכם ולי את התלונה למנכ"ל, גם קיבל את המכתב הזה.

ג'מאל זחאלקה: למה צריך לחזור על זה?

חיים אורון: יכול להיות שלא מסכימים איתך, ולא קרה שום דבר.

חיים אורון: זאת הערה שלא במקומה.

ג'מאל זחאלקה: הדברים נאמרו.

ג'מאל זחאלקה: אני לא שמעתי שהיתה הכחשה שהדברים לא נאמרו.

גלעד ארדן: זה לא נושא הישיבה.

גלעד ארדן: תמשיך בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: אתה צודק שאי אפשר לעשות את זה בחקיקה, אבל אם תהיה אווירה של ייצוג הולם גם בערוצים המרכזיים בעברית, בעיקר בערוץ הראשון וברשת ב', יהיה ביטוי לעמדות של הציבור הערבי, יהיה ביטוי לעניינים של הציבור הערבי ויהיה ביטוי לנציגי הציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: לא חסרים אנשים בציבור הערבי שיודעים לדבר בעברית ולגמור משפט.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר לטעון שיש בעיה של שפה או של כושר ביטוי.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להבהיר את המצב בציבור שלי.

ג'מאל זחאלקה: מתפתח מצב של מרד צרכנים, הם לא רוצים לשלם כי אנחנו לא מקבלים שום דבר.

גלעד ארדן: אני מסכם את הדיון.

גלעד ארדן: הדיון בנושא השני שהעלו חבר הכנסת טיבי וזחאלקה יתקיים כאשר הרפורמה תגיע לכאן ואנחנו נקיים את זה כדיון נפרד.

גלעד ארדן: אני חושב שהדיון היה ברובו ענייני.

גלעד ארדן: חשוב שמשרד האוצר יבין את הלך הרוחות בכנסת מבחינת התמיכה מצד אחד, אבל גם הדרישה ממשרד האוצר לא להמשיך בתהליך הזה שעובדים על כולנו כאילו מסייעים לשיקום הרשות אבל לא מוכנים להעמיד את הסכומים הנדרשים לצורך הצלתה.

גלעד ארדן: אני שמח שמר פרננדז, טרם עזב, השאיר הודעה שהאוצר מבין ומסכים שכחלק מהסיכום על סיוע הממשלה לרשות השידור למימון הרפורמה, תינתן מקדמה בהיקף שיסוכם, לטובת תשלום שכר העובדים עד תום שנה זאת.

גלעד ארדן: אבל, כיוון שלא ניתן לוח זמנים, אני מציע שהסיכום יהיה שוועדות הכספים והכלכלה דורשות ממשרד האוצר להעביר בדחיפות, תוך 72 שעות מתום הדיון כאן, מקדמה בסכום הנדרש לתשלום משכורות לעובדי רשות השידור לשלושת החודשים הבאים, כלומר, עד סוף שנה זאת.

שלי יחימוביץ': לא נאשר אף סעיף בחוק ההסדרים.

גלעד ארדן: את זה חברי הקואליציה יכולים לומר.

אורית נוקד: יש לנו העברות תקציביות, זה יותר פשוט.

סטס מיסז'ניקוב: אבל למה צריך להכניס את זה לפרוטוקול?

גלעד ארדן: 2.

גלעד ארדן: הוועדה מצידה תקדם בראש סדר העדיפויות שלה את הצעת החוק לשינוי מבנה מוסדות רשות השידור, ברגע שהיא תועבר אליה.

גלעד ארדן: אני בטוח שהיא תגיע לכאן בדחיפות.

גלעד ארדן: 3.

גלעד ארדן: אני מכניס גם את הנושא שהעלה השר אלקין.

גלעד ארדן: הוועדה רושמת לפניה את הודעת יו"ר הוועד המנהל של רשות השידור כי אין כוונה לפגוע בשידורים לעולים ובשפות אחרות.

גלעד ארדן: מישהו חושב שצריך להוסיף סעיף נוסף, בלי להיכנס לייצוג המגזרי?

גלעד ארדן: תודה.

אבשלום וילן: צריך לדון בסעיף המטרות.

גלעד ארדן: זה כחלק מהרפורמה.

גלעד ארדן: אני מודה לשר הממונה על השתתפותו ועל דבריו.

גלעד ארדן: הישיבה נעולה.