ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 298, 2007-11-06 11:00

מיכאל מלכיאור: שלום וברוכים הבאים לכל האורחים המכובדים שהגיעו מרחוק.

מיכאל מלכיאור: יש לנו מקום מיוחד בלב לתמרה, ויש לי את הכבוד לעבוד עם תמרה בהרבה מאוד מישורים, חיוביים אני מוכרח להגיד.

מיכאל מלכיאור: אנחנו הבנו שיש בעיה שם, וקיבלתי בקשה משני חברי כנסת מכובדים שגם הגישו דיון מהיר בנושא.

מיכאל מלכיאור: אצלי אפילו לא חייבים להגיש דיון מהיר, כי תמיד אנחנו מטפלים בדיונים מהירים פה.

מיכאל מלכיאור: אני לא אגיד שום דבר כפתיחה מאחר ואני אתן לשני חבריי להגיד את הפתיחה.

מיכאל מלכיאור: אחר כך, אנחנו נשמע את כל הצדדים, ננהל דיון ענייני, ונקבל החלטה שגם צריכה אחר כך להגיע כהחלטה למליאת הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אני אבקש קודם מחבר הכנסת זחאלקה.

מיכאל מלכיאור: יש לו יתרון כי הוא חבר ועדה, ולכן יש לו איזושהי קדימות.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, ברוכים הבאים לכולם, נושא הדיון מכל הבחינות מייצג את בעיית יום חינוך ארוך בבתי הספר הערביים.

ג'מאל זחאלקה: הכותרת היא "כיצד הופכת ברכה לקללה"?

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אנחנו דרשנו תוספת של שעות, ואנחנו רוצים יום חינוך ארוך, ורוצים את השעות האלה כי זה נחוץ לציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: אבל, כשאתה בא ומנסה ליישם את זה במצב הפיזי הרעוע של בתי הספר הערביים - ובתי הספר בתמרה הם דוגמה - אז יום החינוך הארוך במקום שהוא יהפוך לברכה ולפעילות, ולדברים נוספים כמו עזרה לתלמידים, הופך להגברת הצפיפות, והילדים מתחילים לשנוא את בית הספר.

ג'מאל זחאלקה: לכן, חשוב שנשמע את זה ונראה איך אנחנו נטפל בבעיה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: אגב, כשדוח דוברת עלה, התגובה הראשונה שלי מהיום הראשון היתה איך אפשר לעשות יום חינוך ארוך כשמצב בתי הספר הערביים כל כך גרוע?

ג'מאל זחאלקה: יום חינוך ארוך מצריך שלושה דברים: צריך שיהיו תשתיות מתאימות, צריך שיהיו תוכניות מתאימות, וצריך הכשרה של אנשים שיעבירו את התוכניות האלה.

ג'מאל זחאלקה: כמובן ארוחה וכל מיני דברים שמתלווים לעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להאריך בדברים, אני חושב שחשוב לתת לאנשים להתבטא, ואנחנו ננהל דיון בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, חבר הכנסת זחאלקה.

מיכאל מלכיאור: ידידי ועמיתי גם כיושב ראש השדולה לדו-קיום יהודי-ערבי חבר הכנסת חנא סוויד, בבקשה.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, תודה.

חנא סוייד: בוקר טוב לכולם.

חנא סוייד: גם אני מברך את כל אלה שהגיעו מרחוק כדי להשתתף בדיון חשוב זה.

חנא סוייד: הדיון הזה, או הבקשה לקיום הדיון הזה באה על רקע השביתה שהוכרזה בתחילת השבוע שעבר בבתי ספר יסודיים בתמרה.

חנא סוייד: כפי שנאמר, הרקע הוא היישום של יום חינוך ארוך, והבעיות הכרוכות ביישום התוכנית הזאת, בפרט בעיר תמרה.

חנא סוייד: צריך לציין שהתוכנית הזאת מיושמת בעוד בתי ספר, ובעוד יישובים ערביים אחרים.

חנא סוייד: אבל, כנראה שבתמרה יש מצב מיוחד, ולכן באה השביתה והדרישה או הבקשה לקיים את הדיון הזה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת זחאלקה אמר שזה סימפטומאטי לעוד יישובים.

ג'מאל זחאלקה: אין שם שביתה, אבל הבעיות הן אותן בעיות.

חנא סוייד: אני אתייחס לזה אולי קצת יותר באריכות מכפי שעשה חבר הכנסת זחאלקה.

חנא סוייד: אני חושב שאנחנו כאן במצב שבו צריכים לראות את היתרונות ואת החסרונות שלו.

חנא סוייד: הרי בכל תופעה, בכל נושא, יש יתרונות ויש חסרונות.

חנא סוייד: אני דווקא רוצה להתחיל למנות את היתרונות ביישום יום חינוך ארוך.

חנא סוייד: קודם כל, בסופו של דבר הייעוד של מערכת חינוך הוא לשרת את התלמידים.

חנא סוייד: ברור שכאשר מקצים יותר שעות לימוד, יותר שעות שהייה בבית ספר ובסביבה חינוכית, אז בוודאי שזה יתרון, וזו הטבה, וזו זכות גם של התלמידים.

חנא סוייד: הרי אנחנו קוראים כל הזמן ואנחנו יודעים שקיים פער בהקצאת שעות לימוד בין תלמידים ערבים לבין תלמידים יהודים.

חנא סוייד: עד היום יש פער של כ-20% בהקצאת שעות לימוד – זה לפי הסטטיסטיקות של משרד החינוך.

חנא סוייד: ולכן, כל הקצאה נוספת של שעות לימוד היא מבורכת, ואכן צריך לברך על זה.

מיכאל מלכיאור: מאיפה יש לך את הסטטיסטיקה הזאת?

מיכאל מלכיאור: אני צריך את הנתון הזה.

מחמוד דיאב: הנתון הוא 1,4 מול 1,8.

מחמוד דיאב: ילד יהודי ממוצע ארצי מקבל 1,8, וילד ערבי – 1,4.

מחמוד דיאב: זה נתון של משרד החינוך.

חנא סוייד: אני רוצה לציין עוד יתרון ליישום יום חינוך ארוך, וזה מקומות עבודה.

חנא סוייד: כלומר, השמה של מורים ומורות שזה למעשה אחת הבעיות של מערכת החינוך הערבית.

חנא סוייד: כולנו מכירים את המצב שבו יש יותר מ-7,000 מורים ערבים מובטלים לפי הסטטיסטיקה שבידי, אני לא חותם כמו על הפער בהקצאת שעות לימוד.

חנא סוייד: אבל, לפי ההערכה יש בערך כ-7,000 מורים ערבים שהם מובטלים.

חנא סוייד: ברור שתוספת שעות לימוד מאפשרת השמה של יותר ויותר מורים.

חנא סוייד: שרת החינוך בשבוע שעבר או לפני שבועיים בתשובה לשאילתה שאני הגשתי על הרפורמה, ציינה את זה.

חנא סוייד: אני חושב שזה נכון שבעצם זו אחת הדרכים לאפשר קבלה של יותר מורים ערבים, ולאפשר להם אחרי שסיימו סמינרים ואוניברסיטאות, לעסוק במקצוע שלהם ולא לשבת בבית כמובטלים, ולא לחפש כל מיני פרוטקציות על מנת לזכות בעשר שעות על מנת להתחיל להיחשב כחלק מהמערכת.

חנא סוייד: אני חושב שזו הזדמנות מצוינת.

מיכאל מלכיאור: זו לא הסוגיה, אבל קשה לי בדיוק להבין את ההיגיון.

מיכאל מלכיאור: אם כל מורה צריך להיות עוד X שעות בבית הספר, למה זה מאפשר ליותר מורים להיכנס למערכת?

חנא סוייד: כי יש מורים שיש להם 30 שעות לימוד שזה המקסימום, ויש עוד שעות, ואז מכניסים עוד מורים.

חנא סוייד: המשוואה היא מאוד פשוטה - יותר שעות לימוד, מאפשר קליטה של יותר מורים.

מיכאל מלכיאור: אין יותר שעות לימוד.

חני לידור: אני רוצה להדגיש כאן לגבי הרפורמה, כי ברפורמה 30 שעות פרונטאליות מורה עובד, וזה יורד ל-26, כי מגדילים בעצם את שעות השהייה בבית הספר ל-36 שעות.

חני לידור: אבל, מתוכן 5 שעות פרטניות יחידניות עם תלמידים, ו-5 שעות שהייה.

חני לידור: כלומר, זה מקטין את מספר השעות הפרונטאליות של כל מורה.

מוחמד ברכה: ואז זה מחייב קליטה של מורים חדשים.

מיכאל מלכיאור: כל מה שקראתי לא מאפשר את מה שאת אומרת.

מיכאל מלכיאור: אין פחות שעות פרונטאליות ברפורמה הזאת, אני חולק עלייך.

חני לידור: ב-100% משרה אלה הן העובדות.

מיכאל מלכיאור: אז יכול להיות שיש לנו חילוקי דעות מה הן העובדות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נעשה בירור על זה אחר כך, לא עכשיו.

חנא סוייד: מהאינפורמציה שאני קיבלתי, אני מבין שהיישום של יום חינוך ארוך וגם הרפורמה, מאפשרים קליטה של יותר מורים.

חנא סוייד: מבחינת לוגיקה פשוטה, זה מסתדר לי.

חנא סוייד: אם זה לא מסתדר לך, אז נקיים דיון על זה.

חנא סוייד: אבל, אני מבין שכאשר יש יותר שעות לימוד במערכת אז - - -

מיכאל מלכיאור: אין יותר שעות לימוד במערכת.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב ראש, בפועל נקלטו מורים.

ג'מאל זחאלקה: בוא לא נתווכח.

מיכאל מלכיאור: הרפורמה עוד לא התחילה.

ג'מאל זחאלקה: לא, אני מדבר על יום חינוך ארוך.

מיכאל מלכיאור: על יום חינוך ארוך, כן.

מיכאל מלכיאור: שאלתי שאילתה את שרת החינוך על הרפורמה, והיא אמרה שהרפורמה תאפשר לקלוט הרבה הרבה מורים חדשים.

מיכאל מלכיאור: ודאי שיום חינוך ארוך מוסיף, את זה גם אני מבין.

חנא סוייד: אנחנו מסכימים לפחות בקטע הזה שיום חינוך ארוך מאפשר קליטה של יותר מורים.

מיכאל מלכיאור: נכון.

מיכאל מלכיאור: זה היה הטיעון הבסיסי שלך שזה טוב גם לתעסוקת המורים, וגם לתלמידים.

תאופיק זערורה: אפשר לחזק את מה שאמרת, במקרה הספציפי של תמרה יש 60 משרות נוספות הודות ליום חינוך ארוך.

חנא סוייד: אני חושב שאני מניתי את היתרונות העיקריים של יום חינוך ארוך.

מוחמד ברכה: זה גם מאפשר תעסוקת נשים.

חנא סוייד: בעיקר, מורות.

חנא סוייד: אבטלה בקרב נשים היא אחת הבעיות העיקריות ביישובים הערביים.

חנא סוייד: כלומר, אי כניסה של נשים, ובמקרה הזה של מורות, למעגל העבודה.

חנא סוייד: אני רוצה לדבר קצת גם על החסרונות.

חנא סוייד: למעשה, זה לבוא וליישם איזה מודל מתקדם של רווחה חינוכית לתשתית ולמסגרת קיימת שהיא לא מפותחת דיה.

חנא סוייד: היישום של התוכנית המודרנית הזאת מחייב קיום והימצאות של תשתיות מודרניות כמו: מיחשוב, טכנולוגיה, חצרות – כל מיני אלמנטים שהם בהחלט נחוצים על מנת שהיישום הזה יהיה אידיאלי ומושלם.

חנא סוייד: אבל, כאן יש בעיה שהיא דו ראשית.

חנא סוייד: מצד אחד, כמה משרד החינוך השקיע בעבר, וכמה הוא משקיע היום.

חנא סוייד: כמה הוא השקיע בעבר על מנת ליצור את התשתית הכוללת, וכמה הוא משקיע היום על מנת ליישם את התוכנית הספציפית הזאת.

חנא סוייד: אני רואה שזה עיקר הבעיה, ולכאן צריך להעביר את רוב חיצי הביקורת, על ההצטברות של חוסר הפיתוח והקידום של התשתיות במערכת החינוך.

חנא סוייד: כראש שני זה התפקיד של הרשות המקומית שבעצם צריך להיות משלים.

חנא סוייד: הרשות המקומית במקרה הזה לא שהיא החליטה סופית על היישום של יוח"א בתמרה, היא בעצם מקבלת שירותים.

חנא סוייד: החליטו שבתמרה יישמו.

חנא סוייד: אני לא יכול להבין ראש עיר שיבוא ויגיד: לא, אני לא רוצה יישום.

מיכאל מלכיאור: ברור.

מיכאל מלכיאור: אבל, אין לו את האמצעים.

חנא סוייד: הוא בחוכמתו צריך להתאים ולעשות סנכרון בין המצוי לבין הרצוי.

מיכאל מלכיאור: לכל אות בעברית יש ערך מספרי.

מיכאל מלכיאור: א' זה 1, י' זה 10, ות' זה 400.

מיכאל מלכיאור: ההבדל בין רצוי למצוי, בין ר' של רצוי, ומ' של מצוי, זה בגימטרייה, במספרים - כסף.

מיכאל מלכיאור: זה 160 - מ' זה 40, ור' זה 200, וכסף, כ', ס', ף', זה 160, זה ההבדל בין רצוי למצוי.

חנא סוייד: אני חושב שמחובתו של ראש עיר במקרה הזה, לברך על יישום של יום חינוך ארוך בעירו, ולהתאמץ במקביל על מנת ליצור את התנאים המתאימים, במיוחד כשאנחנו לא מדברים על מניעה כגון של סכנת נפשות לתלמידים, פיקוח נפש.

חנא סוייד: אין פיקוח נפש כאן שראש העיר יבוא בריש גלי ויגיד: אני לא רוצה.

חנא סוייד: אלא הוא אומר כן, ומנסה לאפשר את התנאים האופטימאליים לקיום חינוך ארוך.

חנא סוייד: לעניות דעתי, זה המצב שקיים בתמרה.

חנא סוייד: הרשות המקומית עושה את המקסימום, בשיחה שאני קיימתי עם ראש העיר ועם אנשים אחרים ביישוב.

חנא סוייד: הוא מנסה את המקסימום.

חנא סוייד: זה שהוא לא מגיע למצב האופטימאלי, לזה כולנו מסכימים.

חנא סוייד: לא באשמתו, אלא באשמה של זה ש-60 שנה לא השקיעו מספיק במערכת החינוך.

חנא סוייד: אני רוצה לפנות בפתיחת הדיון לאנשי תמרה, לנציגי המורים, ההורים ומשרד החינוך, ושל העירייה ולומר שצריך לטפל בסוגיה הזאת בהידברות, בהבנות, ולא לעלות על בריקאדות, ולא להביא לכך שבתי הספר ישבתו, במיוחד שהאיום הוא לא איום לדעתי.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת סוויד, אנחנו כמובן נשמע את התושבים.

מיכאל מלכיאור: לאחר שנשמע את כולם נסיק את המסקנות.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שנגיע חזרה להצעה שהצעתה, אבל קודם כל נשמע את התושבים, נשמע את משרד החינוך ואת העירייה.

מיכאל מלכיאור: עם זאת, אני רוצה כן להודות לך.

מיכאל מלכיאור: אתה תמיד יודע בדבריך, לתת ביישוב הדעת את הצדדים של העניין, ואני רוצה להודות לך על הכנסתנו לתוך הסוגיה.

מיכאל מלכיאור: חברי הכנסת ביקשו לדבר, אבל אני מציע שקודם נשמע.

מיכאל מלכיאור: לאחר מכן, אחרי שאתם תלמדו לעומק, אתם תדברו.

מוחמד ברכה: מסכימים, מבלי שתסביר.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שקודם נשמע את העמדה הבסיסית של אלו שהתחילו את השביתה, את ועד ההורים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמע את כארם המאם שהוא יושב ראש ועד ההורים היישובי.

כארם המאם: שלום לכולם, אני מתנצל על זה שכתבתי את מה שצריך להגיד, אבל זה כדי לחסוך קצת זמן ורגש.

כארם המאם: אנוכי כאן המאם תושב העיר תמרה שבגליל המערבי, משמש כראש ועד ההורים המקומי בעיר.

כארם המאם: כבוד יושב ראש הוועדה הרב מלכיאור, חברי הוועדה, חברי הכנסת הנכבדים.

כארם המאם: ראשית, אני מבקש להודות לכל מי שפעל לקיומה של ישיבה זו.

כארם המאם: תודה כבירה ליושב ראש הוועדה מר מלכיאור על היענותו האדיבה לקיום דיון בעניין יישום יום חינוך ארוך בעיר תמרה.

כארם המאם: ועד ההורים המקומי פעל נמרצות לפתרון בעיית יישום יום חינוך ארוך הן מול עיריית תמרה, והן מול משרד החינוך - מחוז צפון.

כארם המאם: משום שלא נפתרה הבעיה נאלצנו לפנות לכבודכם כדי שתסייעו בפתרון הבעיה.

כארם המאם: אני מבקש ממר מועין ערמוש, ויאסין מאג'ד, ונעים ג'ברא לדבר בנושא זה.

כארם המאם: תודה.

מיכאל מלכיאור: תודה על דבריך.

יאסין מאג'ד: אני אב לילד בכיתה ג'.

יאסין מאג'ד: אני רוצה לזעוק את זעקתם של התלמידים בתמרה בגלל המחסורים הפיזיים שקיימים בבתי הספר בתמרה.

יאסין מאג'ד: אני מונה כאן בצורה מסודרת מאוד את הליקויים הפיזיים, ולאחר מכן את הליקויים בסביבת הלמידה.

יאסין מאג'ד: לאחר מכן, אני רוצה להזכיר את עקרונות חוק חינוך ארוך.

יאסין מאג'ד: אני מורה 14 שנה, ואני צריך שכל המחסורים האלה ימולאו ויתקיימו לטובת התלמידים.

יאסין מאג'ד: כל ההורים בתמרה רוצים שכל תלמיד ימצה את הפוטנציאל שלו עד למקסימום שמדינת ישראל יכולה לתת לו.

יאסין מאג'ד: אני רוצה שתראו בעזרת התמונות הצבעוניות את המצב העגום בבתי הספר בתמרה.

יאסין מאג'ד: אני גם רוצה להראות לכם את המצב לפני השביתה.

יאסין מאג'ד: היתה רק תוספת שעות, מבלי שום התייחסות לעקרונות תוכנית יוח"א.

יאסין מאג'ד: בכל בתי הספר חסר מגרש ואולם ספורט.

יאסין מאג'ד: ברוב בתי הספר אין מעבדות.

יאסין מאג'ד: המעבדות הקיימות מנוצלות בתור כיתות לימוד וחסר ציוד רב.

יאסין מאג'ד: ברוב בתי הספר אין ספריות, וכשיש הן מאוד עניות במגוון.

יאסין מאג'ד: התוכנית מדברת על עונש, על מגוון.

יאסין מאג'ד: אבל, אין מגוון, אין עושר של ספרי לימוד, כתבי עת, אנציקלופדיות, משחקי לימודים, מחשבים ואינטרנט.

יאסין מאג'ד: בכל בתי הספר אין מעבדות לשפות.

יאסין מאג'ד: בכל בתי הספר אין חדרים לאומנות, אולמות ספורט, ואולמות לפעילויות חברתיות.

יאסין מאג'ד: בכל בתי הספר אין מעבדות טכנולוגיות – אני מדבר על בתי ספר יסודיים, לא על תיכון בתמרה.

יאסין מאג'ד: בכל בתי הספר אין ספריות כיתתיות וארונות תארים לאחסון ספרי לימוד.

יאסין מאג'ד: בכל בתי ספר חסרה חצר עם סככה שתיתן צל.

יאסין מאג'ד: בכל בתי הספר אין מספיק תשתיות וברזיות למי שתייה לתלמידים.

יאסין מאג'ד: שמונה שעות – איפה הברזייה, איפה המים?

יאסין מאג'ד: בכל בתי הספר אין מספיק שירותים ותשתיות סניטאריות.

יאסין מאג'ד: שמונה שעות תלמיד יבלה בבית ספר, איפה השירותים?

יאסין מאג'ד: - אין.

יאסין מאג'ד: יש לכלוך.

יאסין מאג'ד: ברוב בתי הספר אין מתקנים לנייר טואלט .

יאסין מאג'ד: ברוב בתי הספר אין מתקנים לנייר טואלט, אין מתקנים לרחיצת ידיים, אין סבון ואין נייר מגבת.

יאסין מאג'ד: אתם יודעים שכאשר ילד בכיתה א' נכנס לשירותים אז זה לא כמו מבוגר.

יאסין מאג'ד: ילד ב' נמצא בבית ספר שמונה שעות, ואין לו נייר טואלט, אין לו סבות, אין לו נייר מגבת.

יאסין מאג'ד: יש סירחון של שעות.

יאסין מאג'ד: בנוסף לכך, חלונות ודלתות שבורים.

יאסין מאג'ד: ברוב השירותים אין תאורה, ואם היא קיימת אז התאורה לא מספיקה.

יאסין מאג'ד: ברוב היציאות בבתי הספר אין מעקה בטיחותי ליציאת תלמידים אל הכביש.

יאסין מאג'ד: רוב רובם של בתי הספר לוקים בסביבה מלוכלכת, בערימות עפר, עשבים, וערימות של פסולת בניין או ביתית, והרבה סרחון.

יאסין מאג'ד: יש לי מאה תמונות צבעוניות, אפשר לראות את זה.

יאסין מאג'ד: ברוב רובם של בתי הספר חסרים עצים, צמחייה וגנים.

יאסין מאג'ד: הספסלים והכיסאות בגדלים שונים בתוך הכיתה.

יאסין מאג'ד: אנחנו מדברים על ילד שיושב על כסא שמונה שעות, מה עם העקמומיות של הגב, ומה עם ההתפתחות של הילד?

יאסין מאג'ד: מבקשים מהילד להיות קשוב במשך שעות ארוכות.

יאסין מאג'ד: מאוד קשה למבוגר לעמוד בזה, קל וחומר ילדים.

יאסין מאג'ד: בכל בתי הספר אין חדר אוכל, מסעדה - איפה הארוחה הבריאותית?

יאסין מאג'ד: הילד יוצא מהבית בלי ארוחת בוקר.

יאסין מאג'ד: מה עם ארוחת הצהריים?

יאסין מאג'ד: אין מסעדה.

יאסין מאג'ד: הוא אוכל חתיכת לחם, ואחר כך הפסקה ראשונה של חצי שעה, והפסקה שנייה של רבע שעה, והפסקה שלישית של רבע שעה.

יאסין מאג'ד: הוא רץ לשירותים, והשירותים מלוכלכים.

יאסין מאג'ד: הוא צריך לדחוף את המים כדי לשתות.

יאסין מאג'ד: בכל בתי הספר אין הפסקת צהריים המספיקה לאכילה או למנוחה.

יאסין מאג'ד: ליקויים בסביבה לימודית - אל"ף, בכל בתי הספר כל המורים והמנהלים כצוות לא עברו השתלמויות ליישום יוח"א כראוי.

יאסין מאג'ד: אני רוצה שמורה אחד מבית ספר יסודי בתמרה, שיראה לי השתלמות שהוא עבר ביוח"א כדי להעביר פעילויות חברתיות, אומניות, פעילויות שידברו על איך להפעיל את הילדים בשעה שביעית, שמינית ותשיעית.

יאסין מאג'ד: איפה ההשתלמויות, איפה הדיונים, איפה האנליזה, איפה הסיכומים שנעשו?

יאסין מאג'ד: בי"ת.

יאסין מאג'ד: בכל בתי ספר שימוש בתוספת השעות שהביא יוח"א לצורך מתן שעות פרונטאליות.

יאסין מאג'ד: עוד מעט אני אציג לכם את מערכת השעות, אתה מבקש מהתלמיד בשעה השביעית עוד שיעור חשבון, עוד שיעור ערבית, ועוד שיעור עברית.

יאסין מאג'ד: משרד החינוך מודה והוא חושש שהמורים והמנהלים ינצלו את התוכנית הזאת כתוספת שעות, עוד חשבון, עוד ערבית, עוד עברית ועוד אנגלית.

מיכאל מלכיאור: לא הבנתי את הטיעון הזה.

נאדיה חילו: שזה לא להעשרה.

נאדיה חילו: דוחפים רק לימודים ואין העשרה, כשהמטרה של חינוך ארוך זה העשרה.

יאסין מאג'ד: כל השעות שהביאה יוח"א מנוצלות באופן בלתי מתחשב בנטיות וביכולות האישיות של כל תלמיד ותלמיד.

יאסין מאג'ד: רוח הדברים של יוח"א מדבר על יכולות, על מיצוי הפוטנציאל האישי של כל תלמיד, על המפגשים האישיים בין תלמיד למורה לא בסיטונאות, אלא כל תלמיד ותלמיד.

יאסין מאג'ד: כל תלמיד צריך ליהנות מהתוכנית הזאת.

יאסין מאג'ד: כאשר זה נעשה, למשל בתוכנית בצוותא, המורים המעבירים את השיעורים ברובם אינם מורים לשפה הערבית.

יאסין מאג'ד: יום חינוך ארוך על-פי חוק חינוך ארוך מדבר על שינוי משמעותי של הסביבה הלימודית.

יאסין מאג'ד: המורה צריך לעבור שינוי משמעותי, איפה השינוי?

יאסין מאג'ד: זה רק עוד שיעור, עוד שיעור.

יאסין מאג'ד: עוד תוספת של שיעורים, אין שינוי משמעותי.

מיכאל מלכיאור: יאסין, אני חושב שהבנו את הנקודה.

יאסין מאג'ד: מה עם התמונות הצבעוניות, למשל של השירותים?

מיכאל מלכיאור: קודם כל, אם חסרה לך עבודה אז יש לך עבודה אצלי.

מיכאל מלכיאור: אתה מתאר את הדברים משהו משהו.

מיכאל מלכיאור: זה היה מאוד מרשים.

ג'מאל זחאלקה: הם לקחו את התוכנית ברצינות.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, משרד החינוך הביא להם תוכנית.

ג'מאל זחאלקה: הם קראו אותה, וראו שאין שום דבר.

ג'מאל זחאלקה: אגב, הם מתייחסים לעצמם ברצינות.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת יואל חסון רוצה לשאול שאלה.

מיכאל מלכיאור: אחר כך, אנחנו בהחלט נראה את התמונות.

יואל חסון: יאסין, קודם כל אני חייב להגיד לך שאתה אחד מהאנשים שנתנו פה את ההופעות הכי טובות בוועדה הזאת מאז שאני חבר כנסת, אפילו לפני שהייתי חבר כנסת.

יואל חסון: אבל, לחש לי פה בשקט נציג משרד החינוך שכל קשר למציאות פה הוא מקרי בהחלט.

מחמוד דיאב: לא אמרתי כך.

מחמוד דיאב: אני לא מסכים עם אמירות של אין, אין.

יואל חסון: אני רוצה לראות תמונות.

יאסין מאג'ד: אבל לפני התמונות, אני רוצה לומר ששהות התלמידים בתנאים פיזיים גרועים שלא עונים לצרכים הבסיסיים שדורש אותם יום חינוך רגיל ויוח"א, מכבידה עוד יותר וגורם לתלמידים ולהורים לכאבי גב ועקמומיות בגב כתוצאה מישיבה מתמשכת ולא נוחה, ומשקל ילקוט עמוס בספרים הדרושים לשיעורים פרונטאליים.

מיכאל מלכיאור: יאסין, הבנו את הנקודה.

יאסין מאג'ד: לפני שאני אעבור לתמונות, אני רוצה להראות כמה שקופיות על מערכת השעות שהיתה נהוגה.

יאסין מאג'ד: ליד מה שנכתב בערבית, רשמתי בעברית.

יאסין מאג'ד: בואו נדבר על השעות השביעית והשמינית.

יאסין מאג'ד: אני מאמת בפיסות נייר שתלמידים מכיתות א', ב', ג', ד', ה', ו', רשמו ביומן שלהם הפשוט.

תאופיק זערורה: אני לא מבין מה רע בתוכנית הזאת?

יאסין מאג'ד: בשעה השביעית חשבון.

יאסין מאג'ד: זה חשבון כיתה שביעית, זה טבע כיתה שמינית.

יאסין מאג'ד: בכיתה ד' בשעה השביעית דת, טבע בשעה השמינית.

יאסין מאג'ד: עוד פעם, טבע בשעה השביעית, עוד פעם טכנולוגיה בשעה השביעית והשמינית, וכך הלאה.

יאסין מאג'ד: יש לי עוד כיתה ד' – ערבית בשעה שביעית, ערבית בשעה שמינית, חשבון בשעה שמינית.

מיכאל מלכיאור: הבנו את הנקודה.

יאסין מאג'ד: נעבור לתמונות, יש לי סדרה ארוכה של תמונות.

יאסין מאג'ד: יש לנו תשעה בתי ספר יסודיים בתמרה.

יאסין מאג'ד: אני ביקרתי בשבעה.

יאסין מאג'ד: זהו שער הכניסה בגן החובה, הוא חסום.

יאסין מאג'ד: יש כאן בור של ארבעה מטרים למטה, יש כאן ערמת סלעים, יש כאן רשתות.

יאסין מאג'ד: תלמידי גן החובה נכנסים דרך השער הראשי של בית הספר.

יאסין מאג'ד: כאן נמצאת החצר של הגן, ועוד מעט אני אראה תמונות בתוך החצר, אין מתקנים.

יאסין מאג'ד: לפני יומיים-שלושה, במשך השביתה, שמו עוד רשת, עוד גדר, עוד גדר ועוד גדר.

יאסין מאג'ד: עדיין יש לנו קרוואנים, יש לנו עדיין חדרים שכורים אצל השכנים.

יאסין מאג'ד: זו הכניסה לקרוואן, היא לא בטיחותית.

יאסין מאג'ד: קרני השמש בחצר הן מאוד חזקות, וצריך לזכור שאנחנו מדברים על ילדי כיתות א', ב' ג', ד' שצריכים לקחת ארוחת צהריים בשעת 12:30 כאשר קרני השמש מאוד חזקות, אין צל.

יאסין מאג'ד: אפילו אין עץ.

יאסין מאג'ד: אין סככה.

יאסין מאג'ד: ישנם שטחים שהם בכלל לא מנוצלים.

יאסין מאג'ד: מבחינת הבטיחות, יש כאן ברזלים שלא חותכים אותם, זה לא בטיחותי.

יאסין מאג'ד: חלק מהברזיות עובדות, וחלקן לא עובד.

יאסין מאג'ד: כאן תראו עוד מוטות ברזל, פנסים שבורים, אין תיקונים ושיפוצים.

יאסין מאג'ד: כאן אתם יכולים לראות מה יש בחדר הטכנולוגיה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמע עכשיו עוד נציג ההורים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהדבר הוסבר היטב.

נאיף עואד: הוצג פה הפאן הפיזי והתנאים הסביבתיים.

נאיף עואד: אני רוצה להתייחס בכמה משפטים לפאן החינוכי, לסביבה החינוכית.

נאיף עואד: כידוע, מטרתו הראשית של חוק יוח"א – ואני קורא מחוזר מנכ"ל – "לתת הזדמנות שווה בחינוך לכל ילד בישראל כדי להביאו למיצוי מרבי של כישרונותיו.

נאיף עואד: בי"ת, להוסיף שעות בחינוך על השעות הקיימות במוסדות החינוך כדי להרחיב ולהעמיק את הידע וההשכלה של התלמיד.

נאיף עואד: להוסיף חינוך ערכים ופעילות חברתית.

נאיף עואד: יש פה ליקוי ביישום יוח"א יום יום.

נאיף עואד: אני יכול להגיד שהוא כן מועבר, אבל הוא לא מיושם בצורה הנכונה כדי לנצל את כל הפוטנציאל הטמון ביוח"א.

נאיף עואד: אנחנו בעד יוח"א כאשר הוא מיושם בתנאים המינימאליים האופטימאליים לטובת הילד.

נאיף עואד: עם כל הכבוד, אנחנו לא מזלזלים באבטלה ובתקציבים שנכנסים לכל עירייה ולכל רשות מקומית.

נאיף עואד: אבל מצד שני, התלמיד והילד הם המרכז.

מיכאל מלכיאור: לא הוספת, חשבתי שתוסיף דברים שלא נאמרו פה.

מיכאל מלכיאור: הכול נאמר, רק ההבדל הוא בין שתי מילים שהשתמשת בהן, בין המינימאלי לבין האופטימאלי – זה בעצם הדיון פה.

מיכאל מלכיאור: אבל, אנחנו מתרשמים מזה.

נאיף עואד: התוצאה של כל התנאים הפיזיים היא שהדבר לא מיושם בדרך האופטימאלית, אין לנו תוכנית חברתית.

נאיף עואד: אנחנו רק מתעסקים בשיעורים פורמאליים בלבד.

נאיף עואד: שנית, רמת הקליטה והריכוז בתנאים הקיימים נמוכה, אם היא בכלל קיימת אצל התלמידים אחרי שעות הצהרים.

נאיף עואד: התלמידים חוזרים הביתה עם לחץ נפשי וכאב וסבל שמתבטא בכך שהתלמידים במפורש שונאים את בית הספר.

נאיף עואד: ימים כאלה ושעות כאלו מביאות סבל וכאב לתלמידים.

נאיף עואד: לגבי היישום - יש יותר העברה של יוח"א מבחינת שעות, לא יותר מזה.

נאיף עואד: תודה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: הדברים מובנים, והכול נאמר.

ג'מאל זחאלקה: לא קיבלו כלום, רק תוספת שעות.

ענאן אבו-אלהיג'א: אני אב לילד בן 6 שנכנס לבית הספר היסודי בתמרה השנה.

ענאן אבו-אלהיג'א: אני התלוויתי לבן שלי יומיים לפני תחילת שנת הלימודים, וליבי היה מלא שמחה כי בני נכנס לבית הספר.

ענאן אבו-אלהיג'א: אבל, מה מצאתי שם?

ענאן אבו-אלהיג'א: מצאתי בית ספר הסובל מהזנחה מופלגת, בית ספר מנושל ומרוקן מן ההכרח המינימאלי בכל התחומים.

ענאן אבו-אלהיג'א: לא אוסיף על מה שנאמר על ידי חברי, אבל לכבוד אנשי מערכת החינוך, לחבריי בעיריית תמרה, לחבריי במחוז הצפון, לגברת תירוש, אני רוצה לומר דברים שאמר השופט תיאודור אור באחד מפסקי הדין היפים שלו בעניין דומה לעניין נשוא דיוננו.

ענאן אבו-אלהיג'א: הוא אמר כך: "הזכות לחינוך הינה זכות קדושה ומקודשת, היונקת את מעמדה הבכור מההכרה בערך האדם, בכבודו, ובהיותו בן חורין.

ענאן אבו-אלהיג'א: הלוא מבצרי החינוך הם הם שבונים את הנפש ומטפחים את האישיות.

ענאן אבו-אלהיג'א: מעמדה של הזכות מתחזק באורח כפול ומכופל לאור היותם של הנהנים הימנה, קרי התלמידים הקטינים, קבוצה חברתית חלשה הטעונה חסות מיוחדת.

ענאן אבו-אלהיג'א: כנגד הזכות לחינוך, עומדת החובה המוטלת על השלטונות לפעול פוזיטיבית לקיום הזכות ולהגן עליה".

ענאן אבו-אלהיג'א: אני שולח את בני לבית ספר, בית הספר אשר יחידת השירותים בו מסכנת את בריאות המשתמשים בה, כאשר חצר בית הספר נעדרת הצללה, כאשר כיתות הלימוד נמצאות במצב איום ונורא, במצב עגום, מערכות חשמל בלתי תקינות לחלוטין, מערכת מיזוג.

ענאן אבו-אלהיג'א: אני יו"ר הוועד ואני הבאתי הצעה והעברתי אותה ליו"ר מחלקת החינוך, ועד היום לא - - -

מיכאל מלכיאור: הבנתי.

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה לומר לכם שאנחנו לא נמצאים בסימפוזיון כרגע.

מיכאל מלכיאור: הדברים שלך ראויים מאוד.

מיכאל מלכיאור: היית צריך לבוא אתמול כששרת החינוך היתה, זה היה טוב אם היית מקריא את הדברים, כי הם דברים ראויים.

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה להסביר לך את מסגרת הדיון.

מיכאל מלכיאור: קודם כל, באתם לפה מוכנים, וזה יפה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו התרשמנו מאוד מהטיעונים.

מיכאל מלכיאור: אתם גם רוצים שאנחנו נקבל החלטות פה, אתם לא רוצים לקיים סימפוזיון.

מיכאל מלכיאור: לכן, אתם חייבים לתת לגורמים האחרים לדבר.

מיכאל מלכיאור: אני הייתי מוכן לשמוע אתכם עוד ארבע שעות, אבל מסגרת הישיבה זה מסגרת של שעתיים, וכבר דיברתם עכשיו שעה.

מיכאל מלכיאור: תנו לאחרים גם להתייחס, ואנחנו נשמע.

מיכאל מלכיאור: אין לי ספק שיש לי פה גם שר חינוך, וגם שר הסברה פה בתוך מה ששמענו עד עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אגב, אני מזדהה עם כל מילה שנאמרה, כל מילה בסלע.

מועין ערמוש: מה שמתרחש בתמרה מתרחש ברוב המגזר הערבי.

מועין ערמוש: אנחנו אחד מהיישובים שהועבר ליום חינוך ארוך, כאשר על פי חוק ועל פי הרצון צריך ליישם אותו ולא רק להעביר אותו בחלוקת שעות מבלי להתחשב בתוכן חוק יום חינוך ארוך.

מועין ערמוש: בהתאם ובמסגרת המצב הקיים, אין תנאים פיזיים מספיקים.

מועין ערמוש: יש מחסור רב של כלים או של דברים שנחוצים למערכת החינוך אם זה מעבדות, אם זה מחשבים.

מועין ערמוש: בהתחשב בכל מה שאמרו, אנחנו כשותפים לעשייה החינוכית, צריך להיות לנו איזה מקום להציע ולעזור, ולהיות שותפים.

מועין ערמוש: לא רק שותפים בקניית סככות או התקנת מזגנים – את זה יגידו בעירייה אם לא הוכחנו זאת שאנחנו מוכנים להושיט יד ולעזור להשלמת כל המחסורים שנמצאים.

מועין ערמוש: אנחנו חושבים שזה התפקיד שלנו.

מועין ערמוש: התפקיד שלנו הוא גם לעבוד על כך שהחוק גם ייושם.

מועין ערמוש: מאחר והדברים הקיימים הם לא טבעיים, הם לא כמו שנמצאים במגזרים אחרים לצערי, הצעתנו היא להפוך את יום החינוך ל-34 שעות לאורך, ולתת 7 שעות לרוחב, שבאמת ייהנו מהשעות האלה השכבות החלשות בהתאם לאמור בחוק, לתגבר ולהעשיר את השכבות החלשות, ולרווחת הילדים, לתת להם להביע את רצונם האישי, שהאינדיבידואליות של כל אחד תתבטא, ולא סתם לחלק שעות להשלמת משרות במקצועות בסיסיים.

מחמוד דיאב: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת, מכובדי, אני רוצה לומר כמה משפטים על מערכת החינוך בתמרה בגדול.

מחמוד דיאב: אנחנו מדברים על מערכת חינוך שיש בה תשעה בתי ספר יסודיים, ארבעה בתי ספר על-יסודיים.

מחמוד דיאב: יש בה בית ספר לחינוך מיוחד, "מפתן".

מחמוד דיאב: חברים בואו תזכרו שלפני ארבע שנים היישוב הזה קיבל פרס חינוך משום ששם קמה מערכת מפותחת.

מחמוד דיאב: אני מסכים לזה שיש מחסור, אבל אני לא מסכים לזה שאין.

מחמוד דיאב: יש אכן מחסור, ויש לשפר את התנאים הפיזיים - על זה אין ויכוח.

מחמוד דיאב: אני מסכים לזה.

מחמוד דיאב: אבל, מכאן ועד להגיד שהכול הרוס או כמעט הרוס, המרחק הוא גדול, ואנשי העירייה בוודאי ירחיבו.

מחמוד דיאב: אני אומר שיש מחסור, אני מכיר את המערכת אישית.

מחמוד דיאב: אני מכיר כל בית ספר, אני מכיר כל מנהל.

מיכאל מלכיאור: אתה לוקח אחריות על איך שבתי הספר האלה נראים?

מחמוד דיאב: אני רוצה להזכיר לאדוני, רק לפני שנה הופעתי פה, ואוימתי על-ידי המשרד שאמרתי את האמת על בית ספר מסוים.

מחמוד דיאב: אתה מכיר אותי, ורונית היתה מנכ"לית, וגם היא מכירה אותי, אני אומר את מה שאני מאמין.

מחמוד דיאב: אני רוצה שהעירייה תעשה את כל מה שדרוש לתחזוקת בתי הספר ברמה הנאותה.

מחמוד דיאב: בואו נזכור שבתמרה יש תשעה מבנים יסודיים שנבנו בהתאם לכללים מול סכנין -שישה, כאשר סדר גודל האוכלוסייה דומה.

מחמוד דיאב: כלומר, המערכת הזאת בכל זאת השיגה משהו בזכות העירייה, בזכות כולנו.

מחמוד דיאב: אני רק רוצה לאזן את התמונה, וזוהי התמונה.

מחמוד דיאב: חברים, יוח"א זה לא רק תוספת מתמטית של שעות.

מחמוד דיאב: אני מסכים לדבריו של חבר הכנסת סוויד שכתוצאה מזה נכנסו מאות מורים ערביים למערכת, לא בתמרה, אלא בכלל.

מחמוד דיאב: גם יושב ראש ההתאחדות הארצית של ועדי הורים היה איתי ביישובים אחרים, אנחנו יודעים.

מחמוד דיאב: זה נכון שנכנסו, אבל לא ערבית-מתמטיקה, אלא מורים למוזיקה, מורים לאומנות, מורים לחינוך גופני, מורים למחשבים.

מחמוד דיאב: חברים, זה לא ערבית, מתמטיקה.

מחמוד דיאב: אגב, גם ערבית הוא נושא חשוב.

מחמוד דיאב: ההישגים שלנו בערבית נמוכים, אנחנו גם יודעים שההישגים שלנו במתמטיקה הם נמוכים.

מחמוד דיאב: אם אנחנו נותנים על זה הדגשים, אז זה לא פסול, אנחנו רוצים את זה.

מחמוד דיאב: אומרים לי: אתה נותן במערכת שעת דת בשעה השמינית.

מחמוד דיאב: כלומר, המנהל נותן.

מחמוד דיאב: למורה יש 30 שעות דת, ואתם תגידו לי איך הוא ילמד את הכול בשעה הראשונה או השנייה?

מחמוד דיאב: תכניס אותם לחמישה ימים, ויש לו 6 שעות, ואז הוא ילמד 6 שעות.

מחמוד דיאב: שעה באמצע, הפסקה, ואז הוא ילמד שביעית.

מחמוד דיאב: כלומר, אחת מהכיתות תלמד את שיעור הדת בשעה השביעית, מה אני יכול לעשות?

מחמוד דיאב: אותו הדבר עם מורה למוזיקה ועם מורה לחינוך גופני.

מיכאל מלכיאור: מה הכללים שאתם נותנים לגבי יום חינוך ארוך?

מיכאל מלכיאור: כלומר, מה ההנחיות של המשרד לגבי השעה השביעית והשמינית?

מחמוד דיאב: לגבי יוח"א - ישובים שעובדים שישה ימים בשבוע, מלמדים 41 שעות אורך.

מחמוד דיאב: מאחר והמגזר הערבי ברובו המכריע עובד חמישה ימים בשבוע, אז הוא מלמד 37 שעות אורך, לא 41, ו-4 שעות רוחב שבהן הכיתות מתחלקות לכל מיני העשרות.

מוחמד ברכה: מה הפער בניכם?

מיכאל מלכיאור: הם אמרו שהם רוצים 34 ו-7, והם אומרים 37 ו-4.

מחמוד דיאב: 37 שעות שנקבעו ל-5 ימים הם במישור הארצי, ולאחר שיקול דעת.

מחמוד דיאב: זה לא שרירותי, וזה לא משהו שקבע פקיד זה או אחר - זוהי מדיניות.

מחמוד דיאב: יש לנו היום בתי ספר בלי יוח"א, שעובדים שעה שמינית, ואני אומר למה - רונית בוודאי זוכרת.

מחמוד דיאב: היה מה שנקרא דיפרנציאלי-שושני, וזה צמצם את הפער בין מה שמקבל בית ספר ערבי לעומת בית ספר יהודי.

מיכאל מלכיאור: זה לא מיושם.

מחמוד דיאב: זה יושם.

רונית תירוש: זה יושם.

מחמוד דיאב: אני אחראי למה שאני אומר, ואני אומר לך שבחלקו הגדול זה יושם.

מחמוד דיאב: זה הביא לכך שהיום יש ילד שלומד כל יום שבע שעות, בלי יוח"א - אני יכול לקחת אותך לעשרות בית ספר.

מחמוד דיאב: האם גם את זה אנחנו נבטל?

מיכאל מלכיאור: כשאני אמרתי לא יושם, אני יודע על מה אני מדבר.

מיכאל מלכיאור: אני יודע כמה אחוז ממה שהממשלה והמשרד החליט שצריך ליישם, כן יושם בפועל.

מיכאל מלכיאור: זה קרה בכמה בבתי ספר שהוסיפו שעה.

מיכאל מלכיאור: אני לא אומר שאתה אומר דברים לא נכונים, אני רק אומר שבגדול - - -

רונית תירוש: איזו שיטה יש עכשיו במקום שושני?

מחמוד דיאב: שטראוס.

רונית תירוש: זה פגע בבתי ספר ערביים, נכון?

מיכאל מלכיאור: הטיעון פה היה שזה לא יפגע.

מיכאל מלכיאור: האם אתה זוכר את זה?

רונית תירוש: איזה לא נפגע?

רונית תירוש: נפגע.

מחמוד דיאב: ברוך השם, יש הרבה שמכירים אותי.

מחמוד דיאב: אני אומר את דבריי לפי המצפון שלי.

מיכאל מלכיאור: אני יודע, כמעט פיטרו אותך שנה שעברה כשהיית פה.

מחמוד דיאב: נכון, אני זוכר את זה.

מחמוד דיאב: תודה לך ולחברי הכנסת.

מחמוד דיאב: אבל, לא חשוב.

מחמוד דיאב: רונית היתה מנכ"לית והיא מכירה אותי, אני פקיד קטן.

מחמוד דיאב: היו להם דיונים עם המפקח שלנו כל הזמן.

מחמוד דיאב: הציעו 35 במקום 37.

מחמוד דיאב: אמרנו שאנחנו מוכנים להגמיש בתוך מסגרת הזמן, אבל אני לא רוצה להפחית את מסגרת הזמן.

מחמוד דיאב: אם אתם מדברים על בתי ספר כאלה, הרי בתמרה אין תשתיות גם ביישוב לילדים אחרי שעות הלימוד.

מחמוד דיאב: מה עדיף לי, האם להיאבק כדי לשפר את התשתיות והילדים יישארו, או שאשלח אותם מוקדם כאשר אין תשתיות ביישוב?

ג'מאל זחאלקה: הם רוצים להפוך את זה לרוחב, לא לבטל שעות.

מחמוד דיאב: רוחב פירוש של דבר שהילדים יחזרו הביתה בשעה 1:00, 1:30.

מחמוד דיאב: לו היו לנו תשתיות מאוד טובות, יכולתי להגיד שלאחר סיום הלימודים בשעה 1:30, הילדים ילכו למועדונים ולמסגרות אחרות.

מחמוד דיאב: אבל חברים, בואו נהיה ריאליים.

מחמוד דיאב: השביתה הזאת של אלפי תלמידים פרצה על שעתיים גמישות בשבוע בין 2:30 ל-3:15.

מחמוד דיאב: אני שואל, האם לא ניתן היה לדבר, לדון, ולומר שצריך להגמיש את השעתיים האחרונות ושהפתרון יהיה לטובת עבודות בית?

מחמוד דיאב: אנחנו במסגרת הזמן נתגמש, במסגרת שינוי החוק – קטונתי מלשנות חוק.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמע עכשיו את נציג העירייה.

אחמד אבו-אלהיג'א: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת הנכבדים, וכל המכובדים, אנחנו בעיריית תמרה משתפים פעולה באופן מלא כל הזמן עם ועדי ההורים.

אחמד אבו-אלהיג'א: אנחנו עושים זאת תמיד, וממשיכים את שיתוף הפעולה הזה, כי הכול נעשה למען ילדי תמרה ולמען מערכת החינוך.

אחמד אבו-אלהיג'א: אנחנו לא מרוצים מהשביתה הזאת, ולא נהיה מרוצים ממנה.

אחמד אבו-אלהיג'א: אנחנו מבקשים לבטל את השביתה הזאת מייד כי היא לא לטובת הילדים שלנו.

אחמד אבו-אלהיג'א: כל שעה שמפסידים התלמידים היא הפסד מלא.

אחמד אבו-אלהיג'א: אנחנו בעיריית תמרה מקציבים מתקציב העירייה 45% למערכת החינוך בתמרה.

אחמד אבו-אלהיג'א: אנחנו כל הזמן בגירעון בתקציב החינוך מן השוטף של העירייה, ואתם יודעים שהרשויות המקומיות במגזר הערבי נמצאות במצב כספי מאוד גרוע.

אחמד אבו-אלהיג'א: למרות זאת, אנחנו עמדנו וממשיכים לתת את כל הנשמה למערכת החינוך בתמרה.

אחמד אבו-אלהיג'א: יש לנו גירעון של 3 מיליון שקל בשנה במערכת החינוך.

יואל חסון: איפה הולך הכסף?

יואל חסון: אתה מדבר פה שאתה נותן את הנשמה, האם זה הנשמה?

אחמד אבו-אלהיג'א: כן.

יואל חסון: אז מה היה קורה אם לא היתה נשמה?

יואל חסון: אני אומר את זה בצער.

יואל חסון: אתה נושא באחריות, אתה וראש העיר.

אחמד אבו-אלהיג'א: אני רוצה שמערכת החינוך בתמרה תגיע למצב טוב - זו הציפייה והחזון שלנו.

אחמד אבו-אלהיג'א: אבל, באמצעים הנמצאים כעת אי אפשר לעשות זאת.

אחמד אבו-אלהיג'א: זה לא תלוי בנו כעירייה.

יואל חסון: במי זה תלוי?

אחמד אבו-אלהיג'א: זה תלוי במשרד החינוך.

אחמד אבו-אלהיג'א: במשרד החינוך - ואני אומר זאת באמת - יש שיתוף פעולה, והוא נותן.

אחמד אבו-אלהיג'א: אבל, הוא לא נותן את כל הדרוש.

יואל חסון: מה דרוש?

אחמד אבו-אלהיג'א: דרושים בניינים חדשים, רה-ארגון לבתי ספר ישנים שנבנו בשנות התשעים.

אחמד אבו-אלהיג'א: המצב שם לא מתאים וצריך לשפר אותו.

אחמד אבו-אלהיג'א: תנו לנו תקציבים כדי לעשות רה-ארגון מחדש לבתי ספר ישנים שכאלה - זו הבקשה.

אחמד אבו-אלהיג'א: כל הבקשות נמצאות במחלקת הבינוי במשרד החינוך.

אחמד אבו-אלהיג'א: כמו שאמר מחמוד דיאב, מערכת החינוך בתמרה היא מהמערכות הטובות ביותר במגזר הערבי, ואני רוצה שהיא תהיה המערכת הטובה ביותר.

קריאה: בזכות ועד ההורים.

אחמד אבו-אלהיג'א: בזכות כולנו: משרד החינוך, ועד ההורים, העירייה.

אחמד אבו-אלהיג'א: הוזכרו כאן דברים וחלקם אכן נכונים, אבל חלקם לא נכונים - אני דוחה את זה על הסף.

אחמד אבו-אלהיג'א: בקשר לשעות שהוצעו - אנחנו כעירייה לא מתנגדים אם משרד החינוך יסכים לזה , זה לא התפקיד שלנו כעירייה, אלא זהו תפקידו של משרד החינוך - שיסכימו.

מחמוד דיאב: שיסכימו שנפחית את שעות האורך לרוחב.

אחמד אבו-אלהיג'א: אנחנו כעירייה אין לנו התנגדות, משרד החינוך הוא האחראי על זה, לא אנחנו.

אחמד אבו-אלהיג'א: לכן, אני קורא לוועד ההורים לבטל מייד את השביתה.

אחמד אבו-אלהיג'א: אני מבקש מוועדת החינוך של הכנסת לבקר בתמרה ולראות מה מתרחש שם.

אחמד אבו-אלהיג'א: אדוני היושב ראש, אני מבקש לתת למנהל מחלקת החינוך לומר את דברו בצורה מקצועית ומסודרת.

אחמד אבו-אלהיג'א: יש לנו גם מצגת.

מוחמד שאמיה: אני באמת מתפלא על דברי ועד ההורים.

מוחמד שאמיה: אנחנו כל הזמן עובדים בשיתוף פעולה, אבל אני לא יודע מה קרה בזמן האחרון.

מוחמד שאמיה: אני מצטרף להזמנתו של סגן ראש העיר משום שאין יותר טוב ממראה עיניים.

מוחמד שאמיה: הוועדה מוזמנת לבקר בתמרה ולעמוד מקרוב על הסביבה הפיזיים.

מוחמד שאמיה: לגבי התנאים הפיזיים – זה לא משנה אם מדובר ביוח"א או לא.

מוחמד שאמיה: את התנאים הפיזיים צריך לשפר.

מיכאל מלכיאור: למשל, אם אין שירותים מתאימים אז אתה לא יכול להחזיק את התלמידים עוד שעות בבית הספר.

מיכאל מלכיאור: יש הבדל בין אם אתה צריך להתאפק שש שעות, או שמונה שעות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על ילדים קטנים, יש בעיה.

מוחמד שאמיה: כל הדברים שהם הסבירו – מעבדות יש, הם התלבשו על בית ספר אחד.

מוחמד שאמיה: הפתרון ידוע לנו.

מוחמד שאמיה: ספריות קיימות בכל בתי הספר, מחשבים יש בכל בתי הספר ואפשר לבדוק את זה, ברזיות יש בכל בתי הספר - אני באמת מתפלא.

מוחמד אבו אלהיג'א: יש מחשבים אבל אין מערכת חשמל, הכול נופל.

מוחמד אבו אלהיג'א: אין שירותים, הבת שלי לא נכנסת לשירותים שבע שעות.

מוחמד אבו אלהיג'א: תבואו תסתכלו.

אחמד אבו אלהיג'א: זה לא נכון, יש שירותים.

מוחמד שאמיה: לפני שהגענו לכאן אנחנו יזמתי שבע ישיבות, וכנראה שוועד ההורים כל פעם מחליף את הבקשות שלו.

מוחמד שאמיה: בהתחלה ביקשו את מערכת השעות של בתי הספר כדי לעמוד מקרוב ולראות.

מוחמד שאמיה: לא חלפו שלושה ימים בטרם קיבלתי את מערכת השעות מכל בתי הספר, וכבר ביקשו להשבית.

מוחמד שאמיה: אחר כך הזמנתי אותם לעשות סבב בבתי הספר, וכבר הכריזו על שביתה.

מוחמד שאמיה: אני והמפקח זערורה עשינו סבב בבתי הספר, ומיפוי רציני גם של ניצול השעות, וגם למצב הפיזי - הכול נמצא.

מוחמד שאמיה: אנחנו לא אומרים שהכול ורוד, אבל התנאים הם סבירים מאוד.

מוחמד שאמיה: אם משרד החינוך בחמישה בתי ספר שהם ראויים לרה-ארגון, ואף ליסודי א' שהם מדברים עליו, משרד החינוך אישר בשנת 2000 מיליון שש מאות לרה-ארגון.

מוחמד שאמיה: אחר כך בגלל כל מיני דברים מקומיים בארץ, הוא הקפיא את התקציב הזה, והוא לא נוצל.

מוחמד שאמיה: זה לא באשמת העירייה.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא אמר זה באשמת זה – מתארים מצב.

מוחמד שאמיה: אני חושב שיוח"א הוא נכס מכל הבחינות, למגזר הערבי ובכלל הארץ.

מוחמד שאמיה: למגזר הערבי אין קרנות לתקצוב פעילויות חינוכיות שונות.

מוחמד שאמיה: כאשר משרד החינוך קיצץ בשעות שלו ובתקציב לרווחה חינוכית, אנחנו התקוממנו ונשלחו כל מיני מכתבים.

מוחמד שאמיה: אנחנו זקוקים לשעות תגבור לתלמידים, ההישגים הם פועל יוצא משעות התגבור.

מוחמד שאמיה: מה יעשו התלמידים שלנו אם יבטלו את שעות הרווחה החינוכית, את השעה השביעית והשעה השמינית?

מוחמד ברכה: על-פי הנתונים הרשמיים, מה הם ההישגים של מערכת החינוך בתמרה?

מוחמד ברכה: האם הם מתקדמים קדימה?

מוחמד שאמיה: האם אנחנו יכולים לראות סרט של שלוש דקות?

מיכאל מלכיאור: לא.

מוחמד שאמיה: את ההישגים אפשר לראות בחוברת שלפניכם בעמ' 2 ו-3.

מוחמד שאמיה: בישיבה הראשונה עם ועד ההורים נטען שאין התקדמות פיזית ואין התקדמות בהישגים.

מוחמד שאמיה: כאשר הראיתי להם מהם האגפים שנוספו לבתי הספר, מהם בתי הספר שנבנו, ואת הישגי מערכת החינוך, הם "התלבשו" על דבר אחר.

מוחמד שאמיה: הנתונים הם של משרד החינוך והם ניתנים לבדיקה.

מוחמד שאמיה: זה כולל את תוצאות "מפתן" ושל "נעמ"ת", כי התיכונים זה 63 בשנה האחרונה.

מוחמד שאמיה: אנחנו רואים שתוצאות הבגרות הן כל הזמן בעלייה.

מוחמד שאמיה: אי אפשר להפריד ולהגיד שזה לא בגלל יוח"א, זה הרי הכול חבילה אחת.

מוחמד שאמיה: מבחינת הנשירה, אם היו ב- 1998 22%, אנחנו היום מדברים 2.5%, וזאת כאשר הממוצע הארצי הוא 4.5%.

מוחמד שאמיה: מבחינת הסטודנטים אנחנו כל הזמן בעלייה.

מוחמד שאמיה: מה שיותר חשוב הוא שאצלנו אחוז התלמידים באוניברסיטאות הוא כמעט שווה לממוצע הארצי.

מוחמד שאמיה: בממוצע הארצי זה יותר במכללות, ואצלנו זה יותר באוניברסיטאות.

מיכאל מלכיאור: אני ביקרתי כמה פעמים בתמרה, גם בעירייה, וגם בבתי הספר.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאני יודע את המציאות.

מיכאל מלכיאור: זה פה באמת בגדול הפער בין הרצוי והמצוי.

מיכאל מלכיאור: במגזר הערבי יש פער כזה גדול בשעות, ובאמת המגזר הערבי מופלה בצורה קיצונית בשעות, ויתור פה על השעות שניתנו זה דבר לא נכון.

מיכאל מלכיאור: אני גם שומע את ההורים, ואני חושב שהפער בין מה שמציע משרד החינוך לבין דרישת ההורים, הוא לא כל כך גדול.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים פה על פער של שעות פרונטאליות של בין שעתיים לשלוש, ולתרגם אותן לשעות רוחב שעכשיו במסגרת ההסכם יהיו יותר שעות רוחב – זה חלק משעות הרוחב שנלקחו בשנים הקודמות.

מיכאל מלכיאור: אין ספק שהטיעונים הבסיסיים לגבי התשתית הפיזית הם טיעונים נכונים.

מיכאל מלכיאור: זה דבר בלתי נסבל שתלמידים ילמדו במצב הפיזי הזה.

מיכאל מלכיאור: ברור לגמרי שמצלמים את הדברים הכי חמורים, וברור שלא מצלמים את הכול - זה גם לגיטימי במאבק שעושים.

מיכאל מלכיאור: אבל, לא לגיטימי להשבית על דבר כזה את כל המערכת.

מיכאל מלכיאור: אני אומר את זה כיושב ראש ועדת חינוך.

מיכאל מלכיאור: אני אומר לכם, כדי שנוכל לעזור לכם, אני רוצה להציע הצעה, ואנחנו נשים את כל משקל ועדת החינוך מאחורי ההצעה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להציע שתפסיקו את השביתה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נעשה ועדה בתוכנו יחד עם משרד החינוך - כי פה צריך לשים עוד כסף - יחד עם העירייה ויחד עם ועד ההורים, נגבש עכשיו קבוצה ביחד למשימה מהירה.

מיכאל מלכיאור: היא תצא לתמרה ותשב ותעשה תוכנית.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שבמסגרת התוכנית הזאת גם התביעה להוריד שעתיים לאורך ולתרגם אותן לרוחב - - -

קריאה: שלוש.

מיכאל מלכיאור: אתה דורש שלוש, אבל אתה לא דורש שלוש כדי שכל תאוותך תבוא בידך - אתה לא מצפה כך.

מיכאל מלכיאור: אם זה יהיה שעה או שעתיים, זה חלק מהמשא ומתן כדי לשפר כך שלילדים יהיה יותר טוב.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שנבחר כמה מתוכנו שרוצים להתנדב למשימה הזאת.

מיכאל מלכיאור: כל הוועדה תהיה מאחורי זה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו גם נתבע ממשרד החינוך להשקיע את מה שהוא צריך להשקיע, ונתבע גם מהעירייה להיכנס למשא ומתן רציני איתכם.

מיכאל מלכיאור: אבל, הכול בתנאי שמפסיקים את השביתה.

מיכאל מלכיאור: אם ממשיכים את השביתה אז אין לכם שום עזרה מאף אחד פה.

מיכאל מלכיאור: חברת הכנסת נאדיה חילו, בבקשה.

נאדיה חילו: אדוני היושב ראש, אני חושבת שהכיוון של הצעתך הוא כיוון חיובי.

נאדיה חילו: אני רוצה לשבח את מעורבות ההורים כדפוס התנהגות.

נאדיה חילו: זה מאוד חיובי שוועדי הורים באופן כללי מעורבים במה שנעשה עם הילדים שלהם.

נאדיה חילו: זה לא דבר שמאוד מובן מאליו במגזר הערבי, וביישובים אחרים יש לנו עוד כברת דרך מאוד גדולה לעשות.

נאדיה חילו: מגיע לכם כל הכבוד על האכפתיות והמעורבות שלכם.

נאדיה חילו: מצד שני, אני כן רוצה להביע צער על מה שקורה עם התלמידים.

נאדיה חילו: הצער שלי הוא על שלושה אלמנטים.

נאדיה חילו: ראשית, כולנו מדברים על מבט לעתיד, והשאיפה היא לתת היום לילדים את המקסימום בסביבה חינוכית ראויה שמאזנת בין הצרכים הפיזיים ובין הצרכים החינוכיים, והרווחה החינוכית.

נאדיה חילו: האיזונים פה הם מאוד מאוד חשובים.

נאדיה חילו: מטרת בתי הספר היא לא רק להחזיק את התלמידים, אלא יש צורך במתן תוכן ומשמעות שמוסיפים להם.

נאדיה חילו: זה לא רק סביבה פיזית, אלא גם הסביבה החינוכית מאוד מאוד חשובה.

נאדיה חילו: החלק של ההעשרות הוא לא מובן מאליו.

נאדיה חילו: אנחנו יודעים שבאזורים אחרים - גם במגזר היהודי - החלק של ההעשרה מתמלא במתנ"סים ובפעילות לא פורמאלית בשעות אחרי הצהריים.

נאדיה חילו: במגזר הערבי לפעמים אין לך, ובית הספר הוא אולי התחליף היחיד לא רק לחינוך, אלא גם לעולם העשרה.

נאדיה חילו: לכן, מאוד חשוב לעשות את האיזונים.

נאדיה חילו: אסור בשום ופנים ואופן לוותר על השעות.

נאדיה חילו: צריך להילחם למלא אותן ולדאוג ולשאוף.

נאדיה חילו: אבל, לא לוותר על השעות, כי אנחנו יודעים מה קורה אם מוותרים במשהו בימנו.

מיכאל מלכיאור: האם את מוכנה להשתתף בקבוצה שיוצאת לשם?

נאדיה חילו: אני אשתתף.

נאדיה חילו: אני בהחלט מצטרפת לקריאת היושב ראש.

נאדיה חילו: גם לי יש ילדים ואני יודעת שחשוב להילחם על דברים, אבל העיתוי של השביתה הוא לא נכון.

נאדיה חילו: העירייה פה גילתה רצון, ומשרד החינוך צריך להוסיף עוד קצת כסף.

נאדיה חילו: צריך להיכנס לדיאלוג משום שדברים כאלה פותרים רק בדיאלוג.

נאדיה חילו: לדעתי, צריך לקבל את הצעת היושב ראש ולהחזיר ממחר את הילדים לבתי הספר, לשים תוכנית מאוד מסודרת בשלבים - גם פיזי, וגם העשרה – ולהגיע להסכמה בעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת ברכה, בבקשה.

מוחמד ברכה: קודם כל, אני רוצה לברך את כל הנוכחים.

מוחמד ברכה: בעיקרון אני מזדהה עם דבריו של היושב ראש.

מוחמד ברכה: האינסטינקט החברתי שלי הוא שאני בצד של התלמידים ושל ההורים, ואני אכן בצד של ההורים והתלמידים.

מוחמד ברכה: אבל, אני גם מזהה רצון טוב מצד העירייה, וגם רצון טוב מצד המפקחים מר מחמוד דיאב, וממר זערורה, מה גם שהפער הוא לא רחב.

מוחמד ברכה: היות והפער הוא מאוד מצומצם וקטן, ועד ההורים צריך ניסוח של החלטה שתאפשר לו סיום של השביתה בכבוד – גם זה חשוב.

מוחמד ברכה: לא כיפופי ידיים, בשום פנים ואופן שלא ישתמע דבר כזה.

מוחמד ברכה: אם אנחנו מדברים על האינטרס של התלמידים ושל הילדים שלנו, עשרת ימי השביתה הם למעשה הפסד של שנה שלמה.

מוחמד ברכה: אם תיקח את כל השעתיים ושלוש השעות האלה שעליהן אנחנו מדברים, ותכפיל אותם בעשרה ימים בכל הכיתות בכל בתי הספר אצל כל התלמידים, זה יצא משהו איום ונורא.

מוחמד ברכה: על אף צדקת הדרישות, ההפסד מהשביתה הוא לאין ערוך יותר גדול מהמצב הנוכחי הקיים.

מוחמד ברכה: אני פשוט לא יכול לתאר לי שהורי תלמידים ביישובים הערביים מבקשים לצמצם שעות מכל סיבה שבעולם, זה לא מתקבל על הדעת.

מוחמד ברכה: אנחנו נלחמים פה שנים על גבי שנים כדי להוסיף פה חצי שעה, ופה שעה, ופעם שושני, ופעם שטראוס.

מוחמד ברכה: אנחנו צריכים להילחם איך למלא את השעות האלה בתוכן לטובת הילדים שלנו.

מוחמד ברכה: לסיכום, אני מציע שהשביתה תסתיים, ושהחלטת ועדת החינוך תהיה המוצא של ועד ההורים בהסכמה כמובן.

מוחמד ברכה: אני מציע שכל אחד מחברי הכנסת הנוכחים יהיה בצוות, כמובן אם הוא רוצה.

מוחמד ברכה: אני מזהה רצון גם אצל חברי הכנסת חסון וחילו לתרום.

מוחמד ברכה: לא צריך לחכות לא שבוע, ולא שבועיים, אלא כבר ביום חמישי הקרוב נהיה בתמרה לא על מנת לעשות סיור, אלא לטפל במה שמחייב טיפול ומתן פתרון מהיר תוך כדי מאמץ גם מצד העירייה, גם מצד משרד החינוך, וגם מצד ההורים.

מוחמד ברכה: אם יש צורך שנכריז על כך שבשבת יהיה יום ניקיון בהתנדבות בסביבות בתי הספר, אז נכריז.

מוחמד ברכה: אבל, בשום פנים ואופן לא נשאיר את הילדים שלנו ברחוב.

מוחמד ברכה: ההפסד הוא לא ערוך גדול מהמלחמה הצודקת שאתם מנהלים אותה.

מוחמד ברכה: המלחמה הצודקת היא למלא את שעות יוח"א בתוכן, ולא לרוקן את השעות האלה מהמלאי של התלמידים שלנו.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת ברכה, תודה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת יואל חסון, בבקשה.

יואל חסון: אדוני היושב ראש, תודה.

יואל חסון: אני באמת מברך על הדיון הזה.

יואל חסון: סך הכול, הכיוון שלך הוא נכון, והכיוון שלנו הוא זהה - יש להביא להפסקת ההשבתה.

יואל חסון: אני הייתי שמח להצטרף לצוות, אלא שאני יוצא לחוץ לארץ ביום רביעי ולא כדאי שתחכו לי עד שאני אחזור.

יואל חסון: עדיף שהשביתה תיגמר כמה שיותר מהר.

יואל חסון: עם זאת, ההשבתה הזאת חשפה פה בעיות שלא ייפתרו מרגע כניסת התלמידים חזרה לבית הספר.

יואל חסון: גם אם מצב מערכת החינוך בתמרה הוא לא כפי שהוצג כאן, גם אם הוא באמצע, יש כאן המון עבודה.

יואל חסון: זה ישוב חלש, הוא לא כמו ישובים אחרים שבהם להורים יש יותר יכולת והם יכולים לגייס כספים שבעזרתם הם היו יכולים להביא בית ספר שכזה למצב קצת יותר טוב.

יואל חסון: אין כאן את האפשרות הזאת.

יואל חסון: אני לא מחפש כאן אשמים, אבל מצד שני אני מחפש אחריות.

יואל חסון: האחריות פה היא על הגב של כולם, והאחריות כאן היא אחריות של משרד החינוך, של הרשות המקומית, של ההורים.

יואל חסון: כולם ביחד צריכים להתאגד כדי להביא את הילדים שלכם למצב הרבה יותר טוב.

יואל חסון: אדוני היושב ראש, טוב שאתה עושה מה שאתה עושה, ושההשבתה תסתיים מייד.

יואל חסון: אבל אני מציע שהוועדה תאמץ כאן את מערכת החינוך בתמרה, ותעקוב כל תקופה מסוימת אחרי מה שקורה במערכת החינוך.

יואל חסון: לאחר שנמפה את הבעיות בדיונים בינינו נראה מה עושים כדי לטפל בבעיות, אנחנו כאן בוועדה נוכל ללחוץ על משרד החינוך או על הרשות המקומית, או על כל מי שהחלטנו שהוא נושא באחריות.

יואל חסון: בואו נראה פעם אחת שהוועדה מביאה לשינוי מהותי בשטח, בבית ספר אחד בישראל.

יואל חסון: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: אני מסכים עם כל מילה, הרעיון הוא קונסטרוקטיבי.

מיכאל מלכיאור: אם תעבור על החלטות הוועדה אתה תראה שהוועדה הביאה לפחות בשנה האחרונה לשינוי מהותי בהמון מקומות.

מיכאל מלכיאור: לא תמיד אנחנו מדווחים על המעקבים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שמעקב קבוע הוא רעיון נהדר וקונסטרוקטיבי, וזה לא בגלל שאנחנו חושבים שהמצב בתמרה הוא יותר גרוע לעומת ישובים אחרים.

מיכאל מלכיאור: לצערי, זה המצב במגזר הערבי הכללי כי הבסיס הוא כל כך חלש.

מיכאל מלכיאור: חברת הכנסת רונית תירוש, בבקשה.

רונית תירוש: תודה, אדוני היושב ראש.

רונית תירוש: הבעיות הן בשני רבדים.

רונית תירוש: הבעיה האחת היא באופן מאוד ממוקד עירייה.

רונית תירוש: אני לא יודעת לומר אם יש שם שירותים או אין.

אחמד אבו אלהיג'א: ודאי יש

רונית תירוש: דבר אחד ברור – יש שירותים, ויש שירותים.

רונית תירוש: גם אצל הילדים שלי ב"בליך" ברמת-גן, היתה תקופה שהשירותים לא היו ראויים, והילדים שלי פשוט עזבו את בית הספר באמצע, הלכו הביתה, וחזרו.

רונית תירוש: זה לא דבר שהוא נכון לעשות, ואני מביאה לך עיר במרכז הארץ.

רונית תירוש: זה לא דבר שהוא נדיר במחוזותינו, אבל הוא לא ראוי.

רונית תירוש: כאן אני מבקשת - פה אין צורך בוועדות - פשוט מיידית להיכנס לכל בתי הספר ולעשות את השיפוץ הזה, זה לא סיפור.

אחמד אבו אלהיג'א: בקשר לשירותים, הכול שופץ וסודר.

מיכאל מלכיאור: אתה תגיד לי שעכשיו התחילו לשפץ.

מיכאל מלכיאור: אבל, יש פה מכתב ממשרד הבריאות, ועובדה שכאשר המכתב הזה נשלח לראש העיר בינואר, כתוב פה: "המשך השימוש ביחידת השירותים לפי המצב התברואתי המתואר, מסכן את בריאות התלמידים".

אחמד אבו אלהיג'א: הם מתכוונים בבית ספר א'.

אחמד אבו אלהיג'א: מנהל מחלקת הבינוי במשרד החינוך בא וצילם וראה.

אחמד אבו אלהיג'א: הוא נתן את האישור הראשון לבניית שירותים חדשים, תחליפים לשירותים האלה.

אחמד אבו אלהיג'א: הממצאים שופצו ותוקנו, הכול.

מיכאל מלכיאור: תגיד שהדברים בטיפול.

אחמד אבו אלהיג'א: בסדר.

רונית תירוש: אין ויכוח, גם אתה רוצה שירותים טובים.

רונית תירוש: לכן, אני מבקשת, וזה באופן מיידי.

רונית תירוש: אני לא רוצה לשלוח את משרד הבריאות, אני סומכת על מחמוד דיאב שייתן את האישור שלו שאכן זה מספיק ראוי.

רונית תירוש: באותה מידה אני מדברת גם על כל מיני ליקויים בטיחותיים.

רונית תירוש: אני לא רוצה להביא דוח שכן ב-19 באוגוסט אמרו שזה תוקן או לא תוקן.

רונית תירוש: בסופו של דבר, זה אחריות פלילית של העירייה ושל מנהל בית ספר.

רונית תירוש: ולכן, זה שהוא שובת היום יחד עם התלמידים והמורים, זה בסדר, כי הוא מכסה את עצמו.

רונית תירוש: ביום שזה ייפתח זה ייפול לפתחכם, ואוי לנו אם חלילה יקרה משהו.

רונית תירוש: זה צריך להיות אינטרס שלכם במיידי לתקן את הליקויים, וגם לוודא שהשירותים הם שירותים ראויים ומכבדים את האדם שנכנס בין כותלו.

רונית תירוש: זה דבר אחד, זה פאן של העירייה.

רונית תירוש: הפאן האחר הוא של משרד החינוך ומנהל בית ספר - אפילו לא מנהל מחלקת חינוך - היכולת הווירטואוזית שלו להנהיג מערכת שעות סבירה והגיונית.

רונית תירוש: לנוכח התנאים הקשים שהם אגב לא ייחודיים לתמרה, הם ייחודיים גם ליישובים יהודים, וגם ליישובים ערביים ובכל הארץ - אין חדרי אוכל, ולפעמים אין סככות ומזגנים.

רונית תירוש: כל החוק הזה של יום חינוך ארוך, הוא חוק שהוא טוב אבל לא לתנאים של מערכת החינוך במדינת ישראל, ואני אומרת את זה חד וחלק.

רונית תירוש: ולכן, בהמון מקומות אנחנו נתקלים בבקשות דומות של מנהלים שמבקשים לקצר את הימים כי אי אפשר ללמוד עד השעה השמינית.

רונית תירוש: אני מרחמת לא רק על התלמידים, אלא גם על המורים שצריכים לעשות את זה.

רונית תירוש: לפיכך, אני רוצה להציע פשרה פרקטית, אני מנסה לחשב מכל כיוון שהוא.

רונית תירוש: אני רוצה להציע שבית הספר לא יעלה על 36 שעות אורך לפי החשבון הפשוט.

רונית תירוש: מאחר ובמגזר הערבי בשונה במגזר יהודי לומדים רק חמישה, זה עוד יותר מקשה, כי אז צריכים את כל 41 השעות לדחוס בחמישה ימים, וזה בלתי אפשרי בעליל.

רונית תירוש: לכן, אני מציעה שתהיה מערכת שהמקסימום שלה יהיה יום חינוך אחד בשבוע - 6 שעות, יומיים – 7 שעות, ויומיים – 8 שעות.

רונית תירוש: זה מביא אותי ל-36 שעות אורך, אין ברירה.

רונית תירוש: אי אפשר להגיע ל-37.

רונית תירוש: מהשעה השביעית ואילך הכיתה תפוצל לשתי קבוצות.

רונית תירוש: דהיינו, יכנס מורה נוסף לאותה כיתה, שני מורים לאותה כיתה כי אין חדרים, או במקום שיש חדר אז המורים מתפצלים לעוד חדר ויבורכו.

רונית תירוש: זה מביא אותי למצב שאז אנחנו מכסים את כל 41 השעות.

רונית תירוש: כלומר, מבחינת העקרונות שאנחנו נותנים למנהל בית ספר איך לבנות מחדש את מערכת השעות אומרים לו: אתה מחויב ל-36 אורך, יומיים - 8, יומיים - 7 ויום - 6.

רונית תירוש: מהשעה השביעית ואילך, בשישית עדיין ניתן ללמד לימודי יסוד.

רונית תירוש: אבל אני אומרת, יש לשאוף ואז צריך להסתכל על הפרופורציות, שהשיעורים יהיו שיעורי העשרה.

רונית תירוש: גם שם אני הייתי נותן פיצולים.

רונית תירוש: אבל שוב, הוא יכול לשחק.

רונית תירוש: אם הוא נותן שיעור בספורט, אז יכול להיות שאפשר.

רונית תירוש: יכול להיות, לא בטוח.

רונית תירוש: גם שם אני חושבת שיש מקום לפצל.

רונית תירוש: אבל, יש לו את האפשרות הזאת.

רונית תירוש: אני מסתכלת עליך וגם על מחמוד, כדי שינחו את מנהלי בתי הספר.

רונית תירוש: ואז יש להם אפשרות או ליצור את הפיצולים או לחלופין להכניס את העשרות.

רונית תירוש: אבל בכל מקרה, ברמת העקרונות, חייב מנהל בית ספר להכניס כמה שיותר העשרות בשעה שביעית ובשעה השמינית של בתי הספר.

מחמוד דיאב: משרד החינוך ממונה על המורים האלה כדי להפוך אותם לאיכותיים.

רונית תירוש: זה המשרד יודע לעשות, אני סומכת על מחמוד.

רונית תירוש: זה לא פותר את המפגש הנוסף בוועדה כזאת בעוד חודש אפילו, כדי שנראה שהדברים אכן טופלו על-פי העקרונות שאני מציעה.

רונית תירוש: אני אינני יודעת אם זה מייתר ועדה מלווה או לא מייתר.

רונית תירוש: אפשר לעשות ועדה מלווה.

רונית תירוש: אבל אני חושבת שזה פרקטית במיידית – כן אפשר להושיב את המנהל יחד עם עצות טובות של מפקח על בית הספר, ולעשות את זה כבר בתוך שבוע ימים.

מיכאל מלכיאור: את קצת יותר דיברת עכשיו כמנכ"לית.

מיכאל מלכיאור: בגדול, זה לכיוון הזה.

מיכאל מלכיאור: את פירטת את הדברים בצורה טובה ומצוינת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חותרים לכיוון זה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שוועדה מלווה פה שתעשה ביקור עכשיו כמו שאמר גם חבר הכנסת ברכה, יכולה להוות זרז גם לפיקוח על המפגעים הבטיחותיים, ועל השירותים.

מיכאל מלכיאור: לא נגיע לאופטימאלי, אבל יש סיכוי שנגיע למינימאלי.

מיכאל מלכיאור: בלי המינימאלי אי אפשר, ואתם באמת שמתם את זה.

מוחמד ברכה: זה גם עוזר לחימום מסלול ההידברות.

מיכאל מלכיאור: נכון, ודאי.

חני לידור: ראשית, אני מצטרפת לדבריה של חברת הכנסת רונית תירוש.

חני לידור: אני מכירה הרבה מאוד רשויות בצפון שאני אחראית עליהם, ואני מאוד משבחת את עיריית תמרה במערכת החינוך.

חני לידור: הם מקדישים תקציבים, זמן, ובאמת איכפת להם מהחינוך.

חני לידור: אני לא נתקלת בזה בהרבה רשויות אחרות.

חני לידור: זה ציון לשבח, למרות שישנם הרבה מאוד דברים שצריך לשפר.

חני לידור: אבל, הם עושים באמת את המקסימום יחסית לרשויות אחרות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נעשה סיור של ועד ההורים הפעיל ביישובים אחרים לא כדי שיפסיקו להילחם.

מיכאל מלכיאור: אתם לא צריכים להסתפק במינימום, אתם עושים את הדברים הראויים והנכונים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו קצת שומעים מה שקורה בעוד מקומות.

חני לידור: יום חינוך ארוך במדינת ישראל, בתנאים הקיימים היום גם במגזר הערבי וגם במגזר היהודי, הוא משהו שקשה מאוד ליישם אותו, סובלים ממנו רבות.

חני לידור: אבל, אין ברירה.

חני לידור: אני קוראת לעבור ולחזור לשישה ימים גם במגזר הערבי - אני יודעת שזה מהווה בעיה.

חני לידור: שישה ימים יקלו, ויותר שעות רוחב.

חני לידור: רבותי, שעות רוחב זה תרומה לילדים באופן אישי, וגם למערכת החינוך בכלל.

חני לידור: נכון, מדובר בתקציבים רבים.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד מכבד את הדברים שאת אומרת.

מיכאל מלכיאור: כאשר קיצצו את כל שעות הרוחב בממשלה שנתניהו היה שר האוצר, ולימור לבנת היתה שרת החינוך, הרסו את שעות הרוחב.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נילחם לשנות את זה.

מיכאל מלכיאור: אני רק אומר שבישיבה הזאת אנחנו לא נפתור את בעיית המתנ"סים ואת התשתית במגזר הערבי.

מיכאל מלכיאור: חלק מאיתנו לפחות, יום יום עובדים על הנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: לפחות השעות שלי מלאות לא בגלל ועדת החינוך, אלא בגלל המסירות שלי לעניין בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: תפסת מרובה לא תפסת.

חני לידור: אני רק מצטרפת להמלצה שלך שהיא טובה מאוד, מגיעים כאן לפשרה טובה.

חני לידור: אני מקווה שנמשיך לראות את האכפתיות וגם את החיזוק של עיריית תמרה בכל מה שהיא עושה בחינוך.

מחמוד דיאב: באווירה כל כך נוחה, אני קורא לוועד ההורים לסיים את השביתה.

מחמוד דיאב: אני מציע לחזור לספסל הלימודים.

מחמוד דיאב: בעניין הגמישות במערכת השעות – לא במספר השעות, התכנים – יש לנו מפקח יישובי והוא יהיה שותף.

מחמוד דיאב: אנחנו ניתן ונעשה את הכול כדי שלילדים באמת תהיה אווירה נעימה.

מיכאל מלכיאור: האם יש בעיה לעשות את מה שמציעה חברת הכנסת תירוש?

מחמוד דיאב: אני אגיד לך מה הבעיה.

מחמוד דיאב: אם אנחנו נוריד את זה ל-36, אז אנחנו צריכים לעשות אותו הדבר מחר בכל היישובים.

מיכאל מלכיאור: למה?

מחמוד דיאב: ברגע שקבעת חמישה ימים - 37 לכולם, יגידו לי במקומות אחרים אותו הדבר.

מחמוד דיאב: אם המערכת תגיד שאנחנו נרד מ-37 ל-36, או שההמלצה תהיה כך, נשקול את זה במחוז.

מחמוד דיאב: ואם יהיה צורך ליישם, ניישם את זה על כולם במגזר.

חנא סוייד: במיוחד שאין טענה כללית.

חנא סוייד: לא צריך להכליל.

חנא סוייד: במקומות אחרים אין מחאה על זה.

חנא סוייד: אם יש צורך מקומי ופרטני, אז בסדר.

מחמוד דיאב: אנחנו יודעים את התנאים, ותאמינו לי שאני מכיר את התנאים בכל המערכת.

מחמוד דיאב: אם אנחנו קבענו, ירדנו מ-41 ל-37, ירידה ל-36 מחייבת דיון נוסף.

חנא סוייד: אל תרדו יותר.

חנא סוייד: אם יש בעיות מקומיות תטפלו בזה.

חנא סוייד: ירידה יותר גדולה זה ירייה לעצמנו ברגליים.

חנא סוייד: בתמרה יש בעיות ספציפיות

מוחמד ברכה: תשמע מה שההורים אומרים, אין דרישה להוריד.

מועין ערמוש: פה דובר כאילו אנחנו מוותרים.

מועין ערמוש: להיפך, אנחנו אומרים אם משרד החינוך יתרום שקל אחד, אנחנו נתרום עוד עשרה שקלים – הוכחנו את זה.

מועין ערמוש: אנחנו רוצים שהשעות האלה ינוצלו בצורה נכונה לרוחב.

יאסין עלי: אנחנו באמת שמחים על הדיון הזה, ועל זה שהבאתם אותנו לכאן כדי שנוכל להשמיע את הטענות שלנו, ואת הכאב האדיר.

יאסין עלי: נשק השביתה הוא הנשק האחרון שלנו.

יאסין עלי: יש בתמרה ועד הורים ארגוני.

יאסין עלי: אנחנו עשינו ימי עיון במגדל העמק, בטבריה.

מוחמד שאמיה: לא אתה עשית, העירייה הזמינה.

יאסין עלי: נכון.

יאסין עלי: אכלנו שתינו, והלכנו הביתה.

יאסין עלי: למחרת הלכתי לבית הספר, ולא מצאתי חמישה כוכבים כמו שהם טוענים.

יאסין עלי: אין הצללה, אין מים קרים, אין אפילו מים בחוץ, אין נייר טואלט.

יאסין עלי: איך הילד שלי אמור להיכנס לשירותים במצב שכזה?

יאסין עלי: אם הבן שלי גר בצריף הוא מקבל את המנוחה ואת הנוחות יותר טוב מאשר בבית הספר עם חמישה כוכבים שלו.

יאסין עלי: למה הוא צריך להתאפק עד השעה שלוש וחצי?

יאסין עלי: אדוני היושב ראש, אני מבקש שאתה תסדר לנו ועדה מקצועית שתבדוק את הדברים בתשעה בתי הספר היסודיים בתמרה.

יאסין עלי: אם אנחנו צודקים, אנחנו נבוא לקראתכם.

יאסין עלי: אם אנחנו לא צודקים, אנחנו נחזור ממחר.

יאסין עלי: אני רוצה חומר, אני רוצה לראות את התקציבים.

יאסין עלי: במהלך עשר שנים עברתי ארבעה-חמישה ראשי רשויות מקומיות, והתנהגנו בצורה יפה.

יאסין עלי: זו הפעם הראשונה שאנחנו משביתים.

יאסין עלי: כל אחד שעומד על הבימה אומר לך: אני לוקח מתקציב העירייה 60% לחינוך.

יאסין עלי: אני אמרתי להם: זה נכון על הכתב ועל המחברת.

יאסין עלי: אבל, אני רוצה הוכחה שאתם תשקיעו 60% ממה שאתם אומרים.

יאסין עלי: אנחנו רוצים לראות פתרונות בשטח, ושאתה אדוני תיקח עליך את זה.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל, עבודת ועד ההורים היא מאוד חשובה.

ג'מאל זחאלקה: זהו ועד הורים פעיל, וצריכים ללמוד ממנו.

ג'מאל זחאלקה: שנית, אסור שייווצר רושם שאנחנו מבקשים ממישהו לדכא את החלומות שלו.

ג'מאל זחאלקה: ועד ההורים אמר מה מגיע לו.

ג'מאל זחאלקה: ועדת החינוך מעודד מעורבות של הורים.

מוחמד ברכה: סליחה, ברשות היושב ראש, אני יוצא.

מוחמד ברכה: אבל, אני מוכן להיות בוועדה לצד החברים.

מוחמד ברכה: אני חושב שאני יכול לתרום, ואני אעשה זאת ברצון.

מוחמד ברכה: יש פשוט משלחת של גמלאים שמחכים לי, ואני צריך לצאת אליהם.

ג'מאל זחאלקה: שלישית, לצערנו הרב העניינים לא היו עולים אם לא היתה שביתה.

ג'מאל זחאלקה: רביעית, יש דברים שחבל לראות אותם על המסך בצורה כזאת, יש דברים שלא עולים הרבה כסף, ואני כאן פונה למשרד החינוך ולעיריית תמרה.

מוחמד שאמיה: הם צילמו בית ספר שנמצא בקצה היער.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש דברים שלא עולים הרבה כסף, הצללה לא עולה הרבה כסף, ואפשר לעשות.

ג'מאל זחאלקה: יש דברים שהתקצוב שלהם הוא לא גדול ואפשר לעשות אותם.

ג'מאל זחאלקה: הנה שמעתי מההורים משפט, ואני חושב שצריך להרים את הכפפה.

ג'מאל זחאלקה: הם הרימו את הכפפה, הם אומרים: תנו שקל, ניתן עשר - צריך לנצל את זה.

ג'מאל זחאלקה: הם לא רוצים רק לשבות, הם גם תורמים בעצם כסף, וחשוב לציין זאת.

ג'מאל זחאלקה: צריך לטפל בבעיות, לא לוותר על אף דבר.

ג'מאל זחאלקה: מטבע הדברים, הדברים יהיו ביישום הדרגתי, ואם נגיע לסיכום כזה אני חושב שהעניינים ייפתרו.

ג'מאל זחאלקה: הוועדה צריכה להעלות בפני משרד החינוך את התקצוב המתחייב מיום חינוך ארוך בעניין תשתיות – זו שערורייה.

ג'מאל זחאלקה: אומרים: תעשו כך, אבל אין תשתיות לעשות.

חנא סוייד: אני בהחלט מסכים לסיכום שהוצע על ידי היושב ראש.

חנא סוייד: אני רואה לנכון לחזק את ההמלצה למשרד החינוך להשלים את החסר בתחום הפיזי והפריפריאלי על מנת לאפשר יישום אופטימאלי של תוכנית יוח"א.

חנא סוייד: התמונות שאנחנו ראינו כאן הן תמונות קשות.

חנא סוייד: אני רוצה להדגיש שהתמונות האלה הן לא ייחודיות לתמרה.

חנא סוייד: אנחנו מכירים את התמונות האלה גם ביישוב שלי, וגם ביישוב שלו, ובכל יישוב.

חנא סוייד: אם ועד ההורים הארצי צריך לעשות משהו, אז עדיף ומוטב שייעשה משהו ארצי בעניין הזה ולא מקומי, וזה תפקידך.

חנא סוייד: אני מאוד מקווה שכל העניין של תמרה לא בא לכאן בגלל ששמו בשעה השמינית דת וחשבון.

חנא סוייד: אני חושב שאפשר היה לפתור את זה בתמרה בלי ההמלצה של הוועדה המכובדת.

חנא סוייד: אלו דברים שאפשר כבר להתחיל בהם.

חנא סוייד: אני שמעתי כל מילה, ומאוד התרשמתי מהדברים שאמרתם – אתם צדקתם בכל מה שאמרתם.

חנא סוייד: אני רק אומר שאפשר היה באמת לפתור את הדברים האלה בהידברות.

חנא סוייד: ולכן, רוח ההצעה כאן והסיכום של הישיבה הזאת הוא למעשה: לכו הביתה, תידברו, תמצאו פתרונות מקומיים, והוועדה עם צוות חברי הכנסת גם ילוו אתכם.

חנא סוייד: בסופו של דבר, הרצון והכוונה היא שמערכת החינוך בתמרה תמשיך להצליח עוד ועוד.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם, זהו סיכום שחוזר גם למליאת הכנסת.

מיכאל מלכיאור: ראשית, שמענו פה, ושמענו גם דברים טובים על מערכת החינוך בתמרה, ואני רוצה כן לציין את זה.

מיכאל מלכיאור: אני מכיר גם את תמרה כעיר שמשקיעה בחינוך.

מיכאל מלכיאור: שנית, ראינו שבתמרה לעומת הרבה מקומות בארץ יש ועד הורים מאוד מאוד פעיל, שלוקח דברים ברצינות, ורוצה לתת את התנאים הנכונים, לא מינימאליים ולא אופטימאליים, אלא הדברים הראויים לילדיהם.

מיכאל מלכיאור: ראינו שלא הכול ראוי וכמו שצריך לא בשביל יוח"א, ולא בשביל לא יוח"א, ושיש עוד פגמים שחייבים תיקון מיידי, ויש דברים שצריכים תיקון לאורך זמן.

מיכאל מלכיאור: אני לא מדבר עכשיו על כל הבעיות היסודיות, לא נפתור את זה.

מיכאל מלכיאור: ברור לי לגמרי שמה שאנחנו מדברים פה על תמרה משתקף בכל המגזר הערבי, וצריך לטפל בזה גם בהקשר ליוח"א.

מיכאל מלכיאור: אבל, אני עדיין רוצה להתרכז בתמרה.

מיכאל מלכיאור: זה נכון שכנראה הדברים לא היו עולים בלי השביתה.

מיכאל מלכיאור: הדברים עלו, ולכן אני מציע שבתמורת זה שאתם מיידית מפסיקים את השביתה, בהסכמה ומתוך ההידברות שנוצרה, ומחזירים את התלמידים לספסל הלימודים, הוועדה הזאת ראשית, תקרא למשרד החינוך לתת מיידית את התקציבים הדרושים כדי להפעיל באופן מלא וראוי את יום חינוך ארוך.

מיכאל מלכיאור: שנית, שמשרד החינוך יעשה הערכה מחדש לגבי שעות האורך והרוחב של העניין, ויגיע נקודתית לתמרה.

מיכאל מלכיאור: אם אתם רוצים לתרגם את זה לכל הצפון או לכל העולם, תתרגמו.

מיכאל מלכיאור: אבל, שזה יגיע נקודתית בתמרה לאיזון יותר נכון של שעות הרוחב והארוך על-פי רוח הדברים שהציעה חברת הכנסת רונית תירוש.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שיש פה הזדמנות.

מיכאל מלכיאור: לפי מה שאני ראיתי, אלו דברים שמקובלים גם על ההורים.

מיכאל מלכיאור: זה יכול לתת חלוקה יותר נכונה של שעות האורך והרוחב, ואם צריך עוד שעה בשביל לפתור את הבעיות מתוך הידברות, אז תהיו גמישים כדי לפתור נקודתית את הבעיה של תמרה – זה הדבר השלישי.

מיכאל מלכיאור: רביעית, בדיקה מיידית של המצב הבטיחותי והתברואתי של כלל בתי הספר בתמרה, עם תיקון מיידי.

מיכאל מלכיאור: מה שהתחילו כבר לתקן לפני שבוע או לפני שלושה חודשים, מה טוב.

מיכאל מלכיאור: אבל מה שלא התחילו לתקן, צריך לתקן.

מיכאל מלכיאור: לא יכול להיות מצב שילדים מתאפקים, זה פשוט לא יכול להיות.

מיכאל מלכיאור: אגב, זה לא רק בתמרה, זה דבר שישנו בכל הארץ.

מיכאל מלכיאור: זה מחסור בתקציבים, ובכל הארץ לא נותנים את מה שדרוש.

מיכאל מלכיאור: בזמנו, הייתי תקופה קצרה במשרד החינוך, וישבתי הרבה עם רונית תירוש על הנושא, והסכמנו אז שאם רוצים ליישם את ועדת דוברת שדובר עליה אז, אז לא יכולים לעשות את זה בלתי תשתית פיזית בכל בתי הספר.

מיכאל מלכיאור: זה אומנם הביצה והתרנגולת, אבל פה חייבים בו זמנית.

מיכאל מלכיאור: אין ברירה, אנחנו לא רוצים לוותר על יוח"א.

מיכאל מלכיאור: זה באמת נכס שאסור לוותר עליו.

מיכאל מלכיאור: כך אמרו גם ההורים, כך שאין פה סתירה בין הדברים.

מיכאל מלכיאור: אלו ארבעת הדברים המיידיים.

מיכאל מלכיאור: חוץ מזה, תצא משלחת מוועדת החינוך בתיאום עם העירייה, ומשרד החינוך, וועד ההורים.

מיכאל מלכיאור: אם אפשר, הם יצאו ביום חמישי עוד השבוע.

מיכאל מלכיאור: או יום חמישי, או יום ראשון – את זה כבר נתאם.

מיכאל מלכיאור: בוועדה יהיו חברים: חברת הכנסת נאדיה חילו, חבר הכנסת ברכה, חבר הכנסת זחאלקה.

מיכאל מלכיאור: רונית, האם גם את יכולה?

רונית תירוש: כן.

מיכאל מלכיאור: רונית היא ודאי וודאי תוספת רצינית מאוד.

מיכאל מלכיאור: ארבעה חברים מטעם ועדת החינוך יצאו לסיור, ונסכם בינינו באיזה יום זה יהיה.

מיכאל מלכיאור: ודאי וודאי שהסתדרות המורים גם יהיו חלק מהפתרון פה, כי המורים חשובים כמו שההורים חשובים, ולכן המורים צריכים להיות חלק מהפתרון.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, אנחנו פה עושים חבילה שמאפשרת שמחר בבוקר יוכלו התלמידים לחזור ללימודים בתמרה.

מיכאל מלכיאור: אבל, לא לחזור ללימודים שאז נוכל לשכוח מכל מה שעשינו פה - זה ברור לגמרי.

מיכאל מלכיאור: אני רואה פה רצון מצוין של כל הצדדים, גם של העירייה.

מיכאל מלכיאור: אין מה להתגונן, או לתקוף – זה לא העניין.

מיכאל מלכיאור: אנחנו כולנו בצד של התלמידים פה, כולנו פה בצד של החינוך – בשביל זה אנחנו יושבים פה.

מיכאל מלכיאור: אם זה מקובל על כולם, אני בזה מסיים את הישיבה.

אחמד אבו אלהיג'א: בשם עיריית תמרה, כל ההחלטה הזאת מקובלת עלינו.

אחמד אבו אלהיג'א: אנחנו נעשה את הכול כדי לבצע אותה במלואה.

מיכאל מלכיאור: מצוין.

מיכאל מלכיאור: תודה לכולכם.