ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 134, 2007-11-05 11:00

מיכאל נודלמן: שלום לכולם.

מיכאל נודלמן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

מיכאל נודלמן: הנושא היום מאוד מעניין.

מיכאל נודלמן: זה "גשר של זהב", עמותה שקמה בשנת ה-50 למדינה.

מיכאל נודלמן: מיזם כלל עולמי לקשרי ישראל-תפוצות.

מיכאל נודלמן: מי יכול לדווח לחברי הכנסת היושבים פה?

יהודה זרצקי: שלום לכולם.

יהודה זרצקי: אנחנו מכירים חלק מהיושבים כאן.

יהודה זרצקי: אני שמח שנפל בחלקנו היום להביא את הנושא בפני הוועדה החשובה הזו מכיוון שיש לנו מטרה בסיומה של הישיבה.

יהודה זרצקי: אני רוצה גם לברך.

יהודה זרצקי: יש לנו זכות לשבת עם פרופ' נודלמן, שאתה אולי מגשים, בעצם היותך יושב ראש ועדת העלייה והקליטה של הכנסת, את העלייה הגדולה שהיתה לנו בשנים האחרונות ואני חושב שבאמת אפשר לראות את זה כדבר מיוחד, שמי שעלה לא מכבר ממה שהיה פעם מסך הברזל, הוא היום מכהן כיושב ראש ועדת הקליטה, עלייה וגם התפוצות של הכנסת.

יהודה זרצקי: אני רוצה גם לקדם ברכה את פרופ' יעקב נאמן, שר אוצר ושר משפטים לשעבר, שלמרות שזמנו לא כל כך בידו והוא נמצא כמעט בכל מקום במדינת ישראל בעיסוקים שלו, בעולם היהודי, הוא הסכים לכהן כיושב ראש משותף, לא לפני שהוא התנה את זה שיהיו שניים לצדו, כדי שלא ישא בעול לבד; מר שמואל בן דרור וגב' רעיה שטראוס-בן דרור.

יהודה זרצקי: הם בעל ואישה והם חלק מאיתנו.

יהודה זרצקי: אני רוצה גם לברך את שני חברי הכנסת המכובדים שבאו לכאן.

יהודה זרצקי: נקווה שבישיבה הבאה יהיו כל חברי הוועדה.

יהודה זרצקי: אנחנו נעבוד על זה שזה יהיה, בלי נדר, או לפחות מחציתם.

יהודה זרצקי: אני חושב, מר ביילין, שהנושא הזה מאוד מאוד ידבר ללבך, כי אני שמעתי אותך בבית אביחי.

יהודה זרצקי: היית לפני שבוע יחד עם פרופ' דידיה שטרן ודיברת בדיוק על הנושא הזה.

יהודה זרצקי: אני לא יודע אם עם ישראל יודע, אתה אחד מהוגי 'תגלית'.

יהודה זרצקי: אנחנו כבר דיברנו על זה כשהיית בזמנו שר משפטים, ואם חלקנו יהיה טוב ותוכל אתה, יחד עם פרופ' נודלמן ועם חבר הכנסת שגאל, לקדם את הנושא לרמה של מפעל ממלכתי, כמו שיש 'תגלית', כמו שיש 'מסע'.

יהודה זרצקי: מן הראוי, לפי הניסיון שלנו בכמעט העשור האחרון, להתחיל את זה בגיל הבר-בת מצווה, רפורמים, קונסרבטיביים, אורתודוכסים, אנחנו עובדים עם כולם.

יהודה זרצקי: אנחנו לא מזניחים אף אחד.

יהודה זרצקי: אנחנו גשר של כולם.

יהודה זרצקי: אני כבר החלפתי הרבה שיחות עם מר שמשון שושני, וכל חבריהם זה חלק מחברינו, שהגיעו, אגב, גם מצפון הארץ וגם מדרומה.

יהודה זרצקי: כי כל אחד זוכר את גיל הבר-בת מצווה שלו ואם אנחנו נתחיל בגיל המשמעותי הזה, אנחנו יכולים לעשות דבר גדול.

יהודה זרצקי: עכשיו אנחנו נעבור למצגת שתדבר בעד עצמה, כדלקמן, (מצגת): ציונות ותפוצות – כאן סוגרים מעגל.

יהודה זרצקי: הסיפור הוא, בקצרה: אצלי זה מפעל חיים, כי ביתי נהרס במלחמת המפרץ בשנת 1991.

קולט אביטל: אנחנו מעריכים את מה שאתם עושים.

יהודה זרצקי: תודה רבה ויחד איתכם נקדם את זה מעלה מעלה, בעזרת ה'.

יהודה זרצקי: זה התחיל ב-1991 מביתי שנהרס במלחמת המפרץ.

יהודה זרצקי: מי שזוכר אותי, אני נזכרתי בתולדות מדינת ישראל כ'האיש עם הדגל'.

יהודה זרצקי: אמרתי, ליד הבית ברמת גן, במלחמת המפרץ, 'הבית נהרס והדגל נשאר שלם'.

יהודה זרצקי: אפשר לראות כאן משמאל איך שזה היה, כי אז באנו לשיר 'עם ישראל חי' עם עולים חדשים, שרק הגיעו ב-1990, על הריסות הבית הזה.

יהודה זרצקי: בהריסות הבית הזה ניצלו שני דברים – דגל ישראל, הוא היה על הבית למעלה.

יהודה זרצקי: ובתוך הלהבות אני נכנסתי והצלתי, רבותיי, את 'שמע ישראל', 13 זוגות תפילין שאני ייעדתי אותם לעולים חדשים מחבר מדינות העמים, ילדים בגיל בר מצווה.

יהודה זרצקי: אז נכנסתי והצלתי את 13 זוגות התפילין שהיו מיועדים לילדים עולים מרוסיה, שנתבקשתי בזמנו על ידי שר הקליטה פרץ, הוא ביקש ממני בשנות התשעים 'יש ילדים מרוסיה שרוצים לעשות בר מצווה בישראל ואין להם אפשרות לתפילין'.

יהודה זרצקי: ניסיתי לפנות לכל מיני גורמים וכשראיתי שנתקלתי בחומות, פניתי גם למישהו מסוים, רב מסוים, הוא אמר לי 'אני נותן לך חצי מהתפילין'.

יהודה זרצקי: ואז כאשר ראיתי שהרשויות לא שיתפו פעולה, הלכתי למקום מאוד מוכר לי שאף פעם לא בוגד בי, זה חשבון הבנק שלי, והוצאתי משם כסף וקניתי את 13 זוגות התפילין.

יהודה זרצקי: וכך אני עובד תשע וחצי שנים.

יהודה זרצקי: אם הייתי צריך לחכות, ואני אומר את זה בלשון עדינה, שרשויות כלשהן במדינת ישראל ואחר כך אני אזכיר לפחות שתיים מהן שאינן משתפות פעולה וזה, אני חושב, התפקיד שלכם קצת להזיז אותן ממקומן, אם הייתי צריך לפנות לרשויות המדינה שיעשו את זה, הייתי מגיע לשנת ה-70 למדינה.

יהודה זרצקי: והנה אנחנו מגיעים לשנת ה-60.

יהודה זרצקי: כתוצאה מזה יצא מפעל עצום לעם היהודי.

יהודה זרצקי: אני מדלג.

יהודה זרצקי: זה החזון שלנו, לחבר את המכנה המשותף בינינו.

יהודה זרצקי: זה מה שאנחנו עושים עם ילדים בישראל ובעולם היהודי מכל שלושת הזרמים, עולים חדשים וותיקים, ספרדים ואשכנזים, קיבוצים ומושבים.

יהודה זרצקי: זה נמצא על האג'נדה שלנו, לגשר בינינו לבין התפוצות.

יהודה זרצקי: והאחרון – לבסס את מרכזיותה של ירושלים בלבו של כל אחד מרובדי העם.

יהודה זרצקי: אני נמצא הרבה בתפוצות והגעתי למסקנה שלילד יהודי שמכניסים בלב שלו את הקשר לירושלים ולישראל, נשאר יותר יהודי, יותר עם קשר למדינת ישראל ופחות מתבולל.

יהודה זרצקי: זה אחד התפקידים שלנו היום.

יהודה זרצקי: אני מדבר על הבסיס הרחב של יהדות, לא דתי, לא פנאטי, רק יהודי.

יהודה זרצקי: מה המטרות שלנו?

יהודה זרצקי: חיזוק הקשר בין התפוצות ומדינת ישראל וצבא ההגנה לישראל.

יהודה זרצקי: אגב, צה"ל הוא חלק בלתי נפרד מאיתנו.

יהודה זרצקי: יש לנו ממשק עם גבעת התחמושת.

יהודה זרצקי: צנחנים, חיילים עולים בודדים משביעים את הילדים האלה ביום ירושלים 'אם אשכחך ירושלים'.

יהודה זרצקי: אני מתרגש כשאני אומר את זה, כי אני עצמי נכה צה"ל, נפצעתי ב-82' בלבנון וכשאני אומר את הדברים האלה, אני עוד יותר מתרגש, כי אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל אצל אלוף משנה ארצי, אחד מחבריי, מפקד חטיבת הצנחנים, יש השנה למעלה מ-260 חיילים צנחנים עולים בודדים.

יהודה זרצקי: בחטיבת הצנחנים.

יהודה זרצקי: זה נתון בדוק.

יהודה זרצקי: הצנחנים האלה, 260 חיילים בודדים צנחנים, אני חושב שיש בזה התגשמות חלום, חלום אמיתי.

יהודה זרצקי: הם אמורים להשביע את הילדים ביום ירושלים.

יהודה זרצקי: חיזוק הזיקה בין הנוער בישראל לנוער היהודי בתפוצות ומניעת התבוללות וזריעת זרעים להגברת עלייה.

יהודה זרצקי: אני יכול לגלות לכם שבתשע וחצי השנים האחרונות סייענו ללמעלה ממאה חיילים עולים בודדים לעלות לישראל, ואני חושב שזה מעשה חשוב.

יהודה זרצקי: אנחנו עשינו להם סדר ט"ו בשבט, ליד שולחנות, התרמנו את קינג דיוויד, כי, תסלחו לי, אני מתרים כל מי שזז במדינת ישראל, ומי שזז יותר, מותרם עוד יותר, ופרופ' יעקב נאמן יאשר את זה, ואנחנו עושים את זה בנפש חפצה.

יהודה זרצקי: אבל עכשיו הגיע הזמן שאם אנחנו מביאים 50%, מדינת ישראל תיתן 50%.

יהודה זרצקי: אנחנו יודעים שסדר היום של מדינת ישראל הוא לא פשוט, אבל נושא התפוצות ונושא הגברה ועידוד העלייה הוא אחד הנושאים שבנפשנו, לכל שלושת הזרמים.

יהודה זרצקי: חיבור לירושלים.

יהודה זרצקי: הצדעה לירושלים, בירתו הנצחית של העם היהודי וזה מה שאמרתי קודם.

יהודה זרצקי: בגבעת התחמושת הילדים האלה מושבעים לירושלים 'אם אשכחך ירושלים', מכל שלושת הזרמים.

יהודה זרצקי: יש לנו החלטת ממשלה בפיילוט שעשינו, החלטה מ-2002 שאיננה מיושמת.

יהודה זרצקי: ההחלטה הזו אינה מיושמת ואני אגיד לכם למה איחרתי.

יהודה זרצקי: אני חזרתי כרגע ממזכיר הממשלה.

יהודה זרצקי: הוא לא התפנה, אז הוא שלח את אחד מעוזריו.

יהודה זרצקי: מכיוון שפרופ' יעקב נאמן מכיר את השיטות שלי, אין לי בררה, אני נכנס לכל דלת וכשיש חלון, אני נכנס גם דרכו.

יהודה זרצקי: אין בררה.

יהודה זרצקי: פשוט אין בררה.

יהודה זרצקי: זה הכול.

יהודה זרצקי: וישבתי עכשיו, כיוון שמר עובד יחזקאל לא יכול להתפנות והוא אחד ממכריי, אז ישבנו עם אחד מעוזריו, אמרתי 'עכשיו אנחנו עומדים על כך שצוות ההיגוי הזה יקום, הגיע הזמן שנעבוד'.

יהודה זרצקי: שלושה מעגלים שאנחנו פועלים היום ואנחנו באים עם קבלות.

יהודה זרצקי: אחר כך אני אספר מה הן.

יהודה זרצקי: מעגל הקהילות והמשפחות, ערבות הדדית.

יהודה זרצקי: אנחנו לא רק עושים עם התפוצות, אנחנו עושים העצמה לשכבות בארץ, כמו עולים חדשים, ילדי עולים חדשים וילדי מצוקה, בני ובנות מצווה, כדי להגביר בהם את היכולת להיות בקשר עם הילדים בתפוצות.

יהודה זרצקי: אתן לכם דוגמה.

יהודה זרצקי: אנחנו מביאים לשבת חנוכה לירושלים, עוד חודש, למעלה ממאה משפחות, עולים חדשים ושכבות מצוקה ביחד משדרות ועוטף עזה, להתארח אצל משפחות ירושלמיות ומדליקים נר חנוכה למחרת בגבעת התחמושת בשידור לוויין לקהילה במיאמי.

יהודה זרצקי: תגידו לי אם אין כאן ערבות הדדית, אם אין כאן 'ישראל ערבים זה לזה', גם בינינו וגם לתפוצות.

יהודה זרצקי: מעגל הצירים 'צמרת של זהב'.

יהודה זרצקי: אנחנו בונים בד בבד, עם המתנדבים שלנו, קאדר של מנהיגות צעירה שתוכל למנף את זה אחר כך, גם בישראל וגם בתפוצות.

יהודה זרצקי: מעין חונכים כאלה לבני הנוער.

יהודה זרצקי: מעגל בני ובנות מצווה – זו גולת הכותרת.

יהודה זרצקי: אני אגיד לכם מי נתן לנו את השם 'שגרירי העתיד'.

יהודה זרצקי: ישבתי עם פרופ' יעקב נאמן לפני שלושה חודשים בערך, עם מלקולם אולן, בסיטי דל, אמר לנו מלקולם אולן, 'כדי למכור את זה לאמריקאים צריך שם אטרקטיבי.

יהודה זרצקי: שגרירים תקרא להם'.

יהודה זרצקי: קראנו להם 'שגרירי העתיד'.

קולט אביטל: רוב העמותות האלה שעוסקות בקליטת עלייה וחיילים בודדים ומשפחות שבאות ומקבלות פה סיוע, מקבלות בדרך כלל אחת לשנה סיוע מהסוכנות היהודית.

קולט אביטל: אפשר לדעת מה מקורות המימון, האם הסוכנות היהודית נותנת סיוע?

קולט אביטל: האם אתם משתפים פעולה עם יתר הארגונים שתומכים וקולטים עלייה?

יהודה זרצקי: כיוון שחברת כנסת קולט אביטל, שהיתה פעם יושב ראש הוועדה, שאלה שאלה נכונה, אומר לך כך: בגדול, תחנת הסוכנות היהודית אינה עונה.

יהודה זרצקי: אני חייב להגיד את זה, אני אגיד את זה בגדול ותסלחו לי שאני אגיד כאן דברים שאולי חלקם לא נעימים, אבל לפני שבוע, עשרה ימים, היתה כאן ועדת הקליטה, התכנסה כדי לקבל דוח של הסוכנות היהודית.

יהודה זרצקי: ישב אדון זאב ביילסקי, ואני אומר לכם את האמת ותסלחו לי אם אני אומר מה שבלבי, מסיבה פשוטה, ואני חייב שתדעו.

יהודה זרצקי: חבר הכנסת יולי אדלשטיין מכיר את תחילת העניין, כשהיית שר הקליטה, הוא נתן לנו את ברכתו, ב-1998, כשרק זרעתי את הזרעים הראשונים.

יהודה זרצקי: אני אומר לכם את האמת, אחרי 24 שנים שאני עורך דין ומר יעקב נאמן יכול להעיד שאני עורך דין טוב, לקחתי שנה חופש ממשרדי ואני עוסק בזה במשרה מלאה ואינני פנסיונר, במסירות נפש.

יהודה זרצקי: כשאני עוסק בדבר במסירות נפש, ויש כאן 15 מתנדבים לפחות שבאו מקצות הארץ ורק תראו איזה אנשים הבאנו מכל מקום בארץ, שעוסקים ב-18 רשויות בארץ.

יהודה זרצקי: אני אספר לכם מה אנחנו עושים היום.

יהודה זרצקי: לענייננו, חברת הכנסת אביטל, פניתי מזה שנה וחצי למר זאב ביילסקי, לא היה לו זמן להיפגש איתי עד היום.

יהודה זרצקי: לקחתי אותו לפני עשרה ימים, כשהיתה כאן ועדת הקליטה, ואמרתי לו 'זאב היקר, לא הכול זה פי.

יהודה זרצקי: אר, עם כל הכבוד'.

יהודה זרצקי: תסלחו לי שאני אומר את הדברים האלה, מסיבה פשוטה.

יהודה זרצקי: אנחנו איננו עוקפי סוכנות, אנחנו איננו עוקפי רשויות, אנחנו רוצים להשלים את מה שהרשויות לא יכולות לעשות וזה קורה.

יהודה זרצקי: יש הרבה מאוד עמותות במדינת ישראל בנושאי רפואה ובנושאים אחרים, זה 'עזר מציון', זה 'יד שרה', זה 'עזרה למרפא', שמשלימים מה שהרשויות לא עושות.

יהודה זרצקי: אם אנחנו מגיעים לגוואטמלה, שיש שם 1,200 יהודים ומקימים שם סניף והסוכנות לא הגיעה לשם, השלמנו את מה שהסוכנות לא עשתה.

יהודה זרצקי: אנחנו לא תחרות לאף אחד.

יהודה זרצקי: ואם אי אפשר להיפגש איתי, כאשר אני מחזיק (וחבל שלא הבאתי פה) החלטה של סליי מרידור, שהוא אחד ממכריי, מלפני שנתיים בערך, כשהוא עוד היה עדיין בתפקיד, לשלוש מחלקות בסוכנות לשתף איתנו פעולה, המחלקה לחינוך, המחלקה לישראל והמחלקה לשירותים רוחניים, ואף אחד לא הרים את הדגל, כאן אני אומר את הדברים.

אלי כרמלי: אתה רוצה להגיד שלא נפגשת עם אף אחד מנציגי הסוכנות.

אלי כרמלי: לא נפגשת איתי או לא נפגשת עם ויקי אנג'ל או עם לינה גולן?

יהודה זרצקי: אף אחד לא עוזר בכלום.

אלי כרמלי: לא נפגשת?

יהודה זרצקי: נפגשתי ואף אחד לא עוזר בכלום.

יהודה זרצקי: נפגשתי.

יהודה זרצקי: רבותיי, אני אגיד את האמת.

יהודה זרצקי: נפגשתי, רבותיי, ואף אחד לא עוזר.

יהודה זרצקי: אני באתי לכאן להגיד דברי אמת, זה הכול.

יהודה זרצקי: זה המעגל שאנחנו היום מוציאים את כל מרצנו כדי לקדם.

יהודה זרצקי: מה אנחנו עושים היום, רבותיי?

יהודה זרצקי: כמו צה"ל, הפעילות מחולקת לשלושה חלקים.

יהודה זרצקי: חלק ראשון זו פעילות חינוכית ערכית בתקשורת מחשבים, שילדים יושבים בארץ.

יהודה זרצקי: השנה זה 60 בתי ספר בישראל, ב-12 מדינות בעולם, כולל דרום אמריקה, כולל אירופה, כולל צפון אמריקה.

יהודה זרצקי: אנחנו נטועים ב-60 בתי ספר.

יהודה זרצקי: הרשימות נמצאות כאן אצלנו, ב-60 בתי ספר בארץ, ב-18 רשויות.

יהודה זרצקי: מתוכם לקחנו כגולת כותרת דווקא את הפריפריות.

יהודה זרצקי: לקחנו את עוטף עזה ולקחנו את שדרות, 8 בתי ספר, ולקחנו בקרית שמונה ובנהריה.

יהודה זרצקי: נמצא כאן מר שמואל בן דרור שהוא גר בנהריה, עם גב' רעיה שטראוס, ולקחנו את מעלות.

יהודה זרצקי: והילדים האלה מדברים ביניהם בתקשורת מחשבים על הדגל, על הסמל, על העם היהודי, על ירושלים כגורם מאחד.

יהודה זרצקי: גולת הכותרת זה על מעשה קהילתי ועוד מעט אני אתייחס אליו.

יהודה זרצקי: האמריקאים קוראים לזה 'תיקון עולם', מעשה חסד וצדקה, והם באים לעשות את זה אחר כך ביחד עם הילדים הישראלים, כאן בישראל.

יהודה זרצקי: אפרופו חלק משותפויות משתפות פעולה.

יהודה זרצקי: נעבור לחלק השני.

יהודה זרצקי: מי שרוצה לדעת, זו תמונה של מר אולמרט כשהיה ראש עיריית ירושלים ב-1998.

יהודה זרצקי: אנחנו חנכנו כשהבאנו 50 ילדים.

יהודה זרצקי: אגב, היו הרבה מחבר מדינות העמים, מ-50 קהילות בעולם ועשינו את הגשר עם 50 ילדים ישראלים.

יהודה זרצקי: אנחנו בשנת ה-60 עומדים עם למעלה מ-5,000 בתי אב.

יהודה זרצקי: הלאה (מצגת): אלה הילדים בגבעת התחמושת.

יהודה זרצקי: אנחנו מדליקי המשואות.

יהודה זרצקי: זה ביום ירושלים.

יהודה זרצקי: יש לנו כאן ילד מקוסטריקה.

יהודה זרצקי: פרופ' נאמן מלווה אותנו הרבה שנים, בצד שמאל.

יהודה זרצקי: עם הנשיא עזר וייצמן.

יהודה זרצקי: ילד מקוסטריקה שהגיע לכאן במשלחת.

יהודה זרצקי: זו ברכה שקיבלתי בזמנו ממי שהיום ראש הממשלה, ראש עיריית ירושלים בעבר.

יהודה זרצקי: חנכנו את זה כשראש הממשלה היה מר נתניהו, ב-1998.

יהודה זרצקי: זו קהילת לרנסי מפריז, כשעשינו קשר ליבנה.

יהודה זרצקי: זה לאחרונה בשדרות.

יהודה זרצקי: נמצאים כאן דני איילון, פרופ' נאמן, גב' רעיה שטראוס, מר בן דרור ואחרים.

יהודה זרצקי: אלו ילדי שדרות שנמצאים בפעילות שלנו.

יהודה זרצקי: חנכנו את זה איתם, עולים חדשים וילדי שדרות ותיקים, ערב ראש השנה בשידור לוויין, לשלושה מקומות בעולם.

יהודה זרצקי: התמונות מדברות.

יהודה זרצקי: מטרת העל שלנו, כמו שאמרנו קודם, לחזק, לגשר וכולי.

יהודה זרצקי: זו רשימה חלקית של בתי הספר בעולם שנמצאים איתנו השנה בפעילות.

יהודה זרצקי: תראו את המגוון בבקשה.

יהודה זרצקי: יש לנו הונגריה, יש לנו ארצות הברית, יש לנו בלגיה, יש לנו רפורמים, קונסרבטיבים, אורתודוכסים, כל שלושת הזרמים.

יהודה זרצקי: זה היה בשדרות, כשילדי העולם מחבקים את ילדי שדרות.

יהודה זרצקי: זה הממשק שלנו עם חיילים עולים בודדים, מחיילי צה"ל.

יהודה זרצקי: זו הכתובת.

יהודה זרצקי: אגב, הכתובת היא במשרדי, כי אני נתתי את כל כולי לעניין.

יהודה זרצקי: אני רוצה רק שני משפטים אחרונים.

יהודה זרצקי: אחד, אנחנו קודם דיברנו על השיטה של למידה מרחוק, שהילדים לומדים.

יהודה זרצקי: זה חלק אחד.

יהודה זרצקי: החלק השני זה אירועי video conference, שמדברים ילדים כאן ושם.

יהודה זרצקי: האירוע הראשון היה ערב ראש השנה בשדרות, האירוע השני אנחנו עושים בגבעת התחמושת, הדלקת נר שישי של חנוכה, והאירוע השלישי יהיה ערב יום העצמאות, כאשר תהיינה 12 מדינות, וכל מדינה תגיד, וזה ה-high light.

יהודה זרצקי: תגיד כמה משלחות של הורים וילדים באים ליום ירושלים.

יהודה זרצקי: ביום ירושלים יש מספר דברים.

יהודה זרצקי: דבר ראשון, שבועה לירושלים על ידי צנחנים, חיילים עולים בודדים שאמרנו.

יהודה זרצקי: דבר שני, הם עושים את מעשה החסד הקהילתי, למען הקהילה, כאן בארץ.

יהודה זרצקי: דבר נוסף, יש להם באזור השותפות עשייה ומפגשים.

יהודה זרצקי: אם אנחנו מדברים על שותפויות, חלק שותפויות ואחרים.

יהודה זרצקי: דבר אחרון, בבית התפוצות כל ילד מקבל את מגילת היוחסין שלו, של משפחתו, ועם זה הוא יוצא עם מזוודה לחוץ לארץ.

יהודה זרצקי: אני אומר לכם, רבותיי, אני אומר את זה בלב רועד.

יהודה זרצקי: דבר אחד, יכול להיות שתופעה של אידיאולוגיה ומסירות נפש אנחנו לא רואים הרבה, אבל יש במדינת ישראל תופעות כאלה.

יהודה זרצקי: אנחנו מאמינים שאנחנו אחת התופעות האלה ומבקשים מכם בקשה אחת: לכם, כחברי הפרלמנט, יש את הכוח, ואני בטוח לפי הנפשות שיושבות כאן, גם את הרצון, יש כאן אנשים שעסקו כל השנים בנושא עלייה, לעזור לנו לקדם את הנושא בשני מישורים.

יהודה זרצקי: אחד, יש לנו מעין הכרה ממלכתית.

יהודה זרצקי: זה לא עוד עמותה, עובדה שאנחנו מחזיקים החלטה כמסגרת הפעילויות שלנו.

יהודה זרצקי: אנחנו רוצים לקדם את זה למעמד של כמו מסע וכמו תגלית וזה יהיה קדם תגלית ואנחנו מתחייבים בכל מקום בעולם להקים חוג ידידים לטובת העניין הזה, שגם ייתנו מכספם, כי למדינת ישראל יש הרבה צרכים.

יהודה זרצקי: אז חלק מהם יבואו בכל מיני מקומות.

יהודה זרצקי: דוגמה, בקוסטה ריקה לקחה הקהילה היהודית, קהילה של 4,000 איש, לקחה הקהילה נערים, הייתי עם שגריר ישראל, ישבתי שם.

יהודה זרצקי: יש לי שם בעבר לקוחות, לכן אני כל כך קשור אליהם,ולהקים חוג ידידים לטובת העניין במרכז אמריקה.

יהודה זרצקי: נשיא הקהילה, עם 100 איש, רוצה לבוא השנה ביום ירושלים לכאן.

יהודה זרצקי: הבן שלו השנה בר מצווה.

יהודה זרצקי: הוא רוצה לבוא ואני גם הבטחתי לו שהוא ידליק כאן משואה והנה יש לכם דוגמה.

יהודה זרצקי: אז דבר ראשון אנחנו מבקשים לעזור לנו לקדם את זה לרמה ממלכתית.

יהודה זרצקי: דבר שני, רשויות שאינן משתפות פעולה איתנו ויש שתיים כאלה ואני אגיד את זה, מכיוון שאני בא עם מוצר אחד שקוראים לו אמת.

יהודה זרצקי: הסוכנות היהודית לא נתנה לנו אצבע.

יהודה זרצקי: שתיים, משרד החינוך, מזה שנה וחצי אני כותב מכתבים לגב' יולי תמיר, חמש פעמים, עם 20 שיחות שטלפון.

יהודה זרצקי: לפני חודשיים, לפני שלושה.

יהודה זרצקי: פגשתי אותה עם מר עמיר פרץ, כשישבה בלשכת ירושלים, כי אני יוצא ובא בלשכה הזו.

יהודה זרצקי: הלשכה הזו, לשכה אחרת, לא משנה, בכל הסבבים של כל ראשי הממשלות במדינת ישראל, אם זה מר ברק, אם זה מר נתניהו, זה לא משנה.

קולט אביטל: יש איזה שהיא התמדה.

יהודה זרצקי: התמדה בכוח, אותי לא ישברו.

יהודה זרצקי: לענייננו, אפילו באחת הפגישות בלשכת ראש הממשלה, כשעמיר פרץ היה שר ביטחון, הם יצאו מישיבת ממשלה.

יהודה זרצקי: אמרתי לה 'יולי, צריך להיפגש'.

יהודה זרצקי: 'יהודה, עוד חודש'.

יהודה זרצקי: לא משנה, מאז עברו שנה וחודש.

יהודה זרצקי: רבותיי, אין לי זמן לשבור ידיים ורגליים במסדרונות של רשויות.

יהודה זרצקי: אני רוצה שאתם תסייעו לנו לפתוח את הדלתות ולעשות בהם מעשה.

יהודה זרצקי: זה למעננו ולמען הדורות הבאים.

יהודה זרצקי: תודה רבה.

שמואל בן דרור: אני תושב נהריה.

שמואל בן דרור: אני הייתי בתעשייה 35 שנה.

שמואל בן דרור: עזבתי את התעשייה לפני חמישה חודשים וכל כולי מתמסר לפעילות בקהילה ואני אסביר.

שמואל בן דרור: קודם כל, אני שמח להיות כאן.

שמואל בן דרור: מאוד שמח להיות כאן.

שמואל בן דרור: זו הזדמנות בשבילי להעביר את המסרים שלי.

שמואל בן דרור: כל הפעילות שלי היא למען עם ישראל ועם ישראל אני מתכוון, לפי מה שאני מרגיש היום, אני חוזר מסיור של שלושה שבועות בארצות הברית, יחד עם רעייתי, שהיא הנשיאה העולמית של 'שותפויות 2000' בפדרציות ופגשנו את הבעיה בעיניים.

שמואל בן דרור: אני רוצה לומר שאני נוסע במוצאי שבת לכנס של הג'י 8, לאותה מטרה, להביא לאחדות עם ישראל, להעביר את המסרים שאנחנו חייבים להביא.

שמואל בן דרור: לקחת את המוחות הגדולים שלנו, לקחת את הכספים שיש לנו בעולם, בכל התחומים, ואתם יודעים שבשנה הבאה הולך להיות פה כנס גדול של הג'י.

שמואל בן דרור: אף.

שמואל בן דרור: אל, אחד הארגונים התורמים הגדולים בירושלים, שגם שם אני משתתף, וליצור אג'נדה גלובלית לעם ישראל.

שמואל בן דרור: האג'נדה הזו אומרת, ראשית כל, חינוך, שנית, שימור המדינה הזאת.

שמואל בן דרור: כשאני מדבר על חינוך, פה המקום שהתחברתי ל"גשר של זהב".

שמואל בן דרור: אני גם יושב ראש חבר הנאמנים אגודת הידידים של בית לוחמי הגיטאות והתוכנית של "גשר של זהב", כולל גם התוכנית של בר מצווה ופתח מהגיטאות.

שמואל בן דרור: שם אנחנו עושים אירוע מאוד מיוחד, ששם ילד בבר מצווה מספר גם סיפור של ילד שלא הגיע לבר מצווה.

שמואל בן דרור: אנחנו חנכנו השנה בפתח מהגיטאות, שזה לא היה דבר פשוט, בית כנסת, עם ספר תורה ניצול שואה מאוקראינה, בן 120 שנה וקיימנו שם את הבר מצווה הראשונה.

שמואל בן דרור: יש התעניינות גדולה מאוד בנושא הזה.

שמואל בן דרור: אנחנו עושים את זה לכל הזרמים, רפורמים, קונסרבטיבים ואורתודוכסים ואני חושב ש"גשר של זהב" זו המלה הכי מתאימה שמתאימה היום לאג'נדה שלי ולכן אני שם.

שמואל בן דרור: למה אני שמח?

שמואל בן דרור: בגלל שאני חושב שהגענו למקום שאפשר לקבל גיבוי ממשלתי למעשה שלפי דעתי היום הוא הדבר החשוב ביותר למדינת ישראל, זה חינוך הדור הבא.

שמואל בן דרור: פגשנו ישראלים בחוץ לארץ.

שמואל בן דרור: אנחנו מאוד מנסים לקרב את הישראלים בחזרה לתוך הפדרציות ואני שמעתי ישראלים אחרי 30 ו-40 בשנה בלוס אנג'לס אומרים שהם יודעים שהם עשו שגיאה שהם לא חינכו את הילדים שלהם לחינוך היהודי.

שמואל בן דרור: וזו הזדמנות.

שמואל בן דרור: בר מצווה, גם אלה שהתרחקו, כשבאה הבר מצווה, הם עושים את המעשה.

שמואל בן דרור: אני חושב שלהביא אותם הנה הוא שיעשה את ההבדל.

שמואל בן דרור: אני גם רואה את החלום של להפוך את "גשר של זהב" ל'תגלית' השנייה של מדינת ישראל.

שמואל בן דרור: אנחנו יודעים את החשיבות של 'תגלית' ואני גם שם מעורב, אבל "גשר של זהב" זו ההזדמנות כי אתה מתחיל כבר מהחינוך של הדור הצעיר.

שמואל בן דרור: אני מודה לכם שהקשבתם ואני מאוד מקווה שנקבל את התמיכה שלכם.

מיכאל נודלמן: בבקשה, משרד החינוך, תגידו לנו למה אתם לא משתתפים?

משה זעפרני: קודם כל, אני רוצה להתחיל להפריך.

משה זעפרני: אני רוצה לברך על העשייה.

משה זעפרני: אני חושב שהעשייה היא חשובה.

משה זעפרני: זה לא פעם ראשונה שאני נתקל ב"גשר של זהב".

משה זעפרני: אני הייתי בעצמי בקשר עם מר יהודה זרצקי במשך 8-7 שנים האחרונות.

משה זעפרני: אז לבוא ולהגיד שמשרד החינוך לא בסדר, אני לא בטוח שזה נכון.

משה זעפרני: צריך להעמיד את הדברים במקומם, כולל ישיבה שיהודה ישב אצלי לפני חודשיים ועמיחי ישב עם סגן יושב ראש המזכירות הפדגוגית לפני עשרה ימים.

משה זעפרני: למען הדיוק, מה שהוא אומר, 'אני לא ישבתי עם השרה'.

משה זעפרני: לשבת עם השרה זה לא אומר שמשרד החינוך לא עוזר, זה אומר שאתה לא ישבת עם השרה.

משה זעפרני: זה מה ששמעתי, אגב, במקרה שהוא דיבר על זאב ביילסקי.

משה זעפרני: יש אנשים שהתפקיד שלהם הוא להוליך עניינים.

משה זעפרני: איתנו הוא כן ישב, אנחנו עזרנו לו לאורך השנים בתוכניות, איפה שיכולנו.

משה זעפרני: לתת כסף אנחנו לא יכולים, כי יש עניין שהיום ניתן לו ואחר כך תבוא עמותה אחרת ותבקש, תבוא עמותה שלישית ותבקש.

משה זעפרני: יש סדר עדיפויות.

יולי יואל אדלשטיין: אז במה התבטאה העזרה, בשווה כסף?

משה זעפרני: בשווה כסף, בקישור עם בתי ספר, בסיוע בתוכניות לימודים, בארגון.

יהודה זרצקי: לא נכון.

משה זעפרני: מר יהודה זרצקי, לאורך השנים קישרנו אותך עם בית ספר פה בירושלים.

משה זעפרני: אתה הצגת את הסיפור של המפגש, היית בקשר עם בית ספר בגילֹה ולקחנו אותך לשם יחד עם מִנהל חברה ונוער.

משה זעפרני: הצענו עזרה, נכון?

משה זעפרני: אני לא רוצה לבוא ולהוריד את זה לרמה הזו, כי אני חושב שזו לא הרמה.

משה זעפרני: השאלה היא שאלה עקרונית, האם הנושא הוא חשוב?

משה זעפרני: הנושא הוא חשוב.

משה זעפרני: השאלה אם צריך לעזור?

משה זעפרני: צריך לעזור.

משה זעפרני: אני דיברתי עם פרופ' יעקב נאמן לפני ואמרתי שאם יש מסמך כזה במזכירות הממשלה שאומר שיש החלטת ממשלה, מה שצריך לעשות זה דבר פשוט, לצבוע את זה תקציבית, כי בלי צביעה תקציבית אף אחד לא יכול לעשות שום דבר.

משה זעפרני: אנחנו יכולים לסייע איפה שאנחנו יכולים, אבל אם אין צביעה תקציבית אנחנו לא יכולים לעשות יותר ממה שכתוב.

משה זעפרני: גם עלינו חלים חוקים ומשרד אוצר וחשב כללי ותקציבים.

משה זעפרני: אנחנו חושבים שהנושא בהחלט חשוב, אין מה להגיד.

משה זעפרני: בכל נושא שכזה אנחנו מסייעים איפה שאנחנו יכולים.

מיכאל נודלמן: אצל מי תקציב 'תגלית'?

משה זעפרני: לא אצלנו.

קולט אביטל: תקציב 'תגלית', אתה שואל איפה הוא נמצא?

קולט אביטל: יש ארגון, עמותה, לצורך העניין הזה שמקבלת מימון מתורמים גדולים מחוץ לארץ---

יהודה זרצקי: וממדינת ישראל.

קולט אביטל: לא, ממשפחת ברונפמן ומדינת ישראל.

יהודה זרצקי: אבל זה צבוע בתקציבים במשרד האוצר.

קולט אביטל: התקציב נמצא אצל אנשי 'תגלית', אצל אותה העמותה.

מיכאל נודלמן: יש שורה בתקציב?

קולט אביטל: בתקציב יש שורה, ודאי, נדמה לי 10 מיליון.

מיכאל נודלמן: אבל השורה צריכה להיות באיזה משרד.

קולט אביטל: אני חושבת שזה משרד ראש הממשלה.

יהודה זרצקי: הקשר שמדבר עליו מר זעפרני, והוא איש יקר, במשרד החינוך – אנחנו מדברים עד לפני שלוש שנים.

יהודה זרצקי: מאז בוטל האגף לקשרי חינוך ישראל-תפוצות במשרד החינוך.

יהודה זרצקי: תבדקו בבקשה.

יהודה זרצקי: מאז שבוטל האגף ההוא, הוא נמחק, והיו כאן, אני חושב, דיונים בוועדה.

יהודה זרצקי: מאז שנמחק האגף הזה, אין לנו כמעט איש קשר.

יהודה זרצקי: היה שם יהודי בשם דב וייזל, אני לא נכנס לזה כרגע, זה נספג לתוך המזכירות הפדגוגית וכרגע אין מי שמוביל את זה במשרד החינוך.

יהודה זרצקי: אנחנו מבקשים מהוועדה להמליץ, בשיטת ההפרטה, יש לנו קבלות, אנחנו רוצים להיות מוביל של זה מבחינה חינוכית-ערכית במדינת ישראל.

יהודה זרצקי: בבקשה, יש שיטת הפרטה, אין שם תקנים, אנחנו מוכנים לקבל את כל העול על עצמנו באהבה, בחיבה ויותר מזה.

אלי כרמלי: דבר ראשון, אני רוצה להצטרף לדברי משרד החינוך ולברך את העשייה של עמותת "גשר של זהב".

אלי כרמלי: זה דבר ראשון.

אלי כרמלי: כלומר אנחנו לא רואים שום סיבה לא לברך.

אלי כרמלי: העניין הוא שמקודם עורך דין זרצקי אמר שמר זאב ביילסקי עסוק בפי.

אלי כרמלי: אר ואכן הוא עסוק בפי.

אלי כרמלי: אר, כי זה תפקידו.

אלי כרמלי: בזכות הפי.

אלי כרמלי: אר שהוא עושה, הסוכנות היהודית יכולה להרים פרויקטים לא מעטים ברחבי הארץ וברחבי העולם.

אלי כרמלי: אני חושב שמבחינת הסוכנות היהודית, מעשיו של מר יהודה זרצקי הם ראויים להערכה וצר לי לשמוע שהוא לא הצליח להיפגש עם מר ביילסקי ואני חושב שזה הצעד הראשון שכן צריך לעשות, ולהגיע לדו-שיח עם הסוכנות היהודית.

אלי כרמלי: לא סתם אנחנו סוכנות יהודית ולא סתם אנחנו עושים פרויקטים כאלה או אחרים, בארץ ובעולם.

אלי כרמלי: אני חושב שבין טיפות הדברים שהוא מדבר עליהם כעשייה, הסוכנות היהודית היתה כן מעורבת, אם זה בצורה של שותפויות ואם זה בצורה של המחלקה לחינוך בעולם, בתי ספר בעולם.

אלי כרמלי: השליחים שלנו נמצאים בבתי ספר בעולם ומשתפים פעולה ומכירים את הפרויקט הזה.

אלי כרמלי: אפשר להרחיב את הפרויקט הזה למקומות נוספים, שהסוכנות היהודית מעורבת בהם.

אלי כרמלי: אני חושב שכמו שתיאר נציג משרד החינוך מדובר פה בעמותה ולא עמותה אחת פונה לסוכנות היהודית.

אלי כרמלי: עשרות עמותות פונות לסוכנות היהודית ואנחנו צריכים לדעת איך לתעדף ומה לעשות ומבחינתנו העשייה מבורכת, אבל, עוד פעם, כל עוד לא נעשה מפגש ראוי לציון, כמו שצריך, בנושא הזה, אין לי הרבה מה להוסיף חוץ מאשר לאחל בהצלחה וכל החלטה תתקבל בברכה.

מיכאל נודלמן: מה הבעיה שלא יכולים להיפגש?

אלי כרמלי: דבר ראשון, אני לא חושב שיש בעיה.

אלי כרמלי: אני בהחלט אקדם את הנושא הזה של פגישה עם יושב ראש הסוכנות היהודית ועם המנהלים הכלליים של המחלקות---

יולי יואל אדלשטיין: ממה שאני שומע והייתי גם שר, יושב פה נציג משרד הקליטה ומכירים את המציאות הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: נכון, יש קריטריונים ויש חברים גם בלשכה המשפטית וגם במשרד האוצר שתמיד באים עם קריטריונים נוקשים, לכן לא בכדי שאלתי אותך מה זה שווה כסף.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא רק לקשר עם בית ספר.

יולי יואל אדלשטיין: יש הרבה אפשרויות והרבה פעמים עמדתי מול הפרויקטים האלה ואמרתי 'שמע, כסף אני לא יכול לתת, אבל בוא נארגן אירוע ביחד, אוטובוסים, תוכניות, מימון של הבאת עולים לאירוע'.

יולי יואל אדלשטיין: כל מיני דברים כאלה.

יולי יואל אדלשטיין: כל משרד וגם בסוכנות היהודית, הדברים האלה מתאימים גם לסוכנות היהודית, לכן אני הייתי מציע, כלומר מכיוון שגם אתה וגם נציג הסוכנות, מר כרמלי, בירכו על הפרויקט, אפשר גם, בינינו, בלי להזדקק לפגישות בחלונות הגבוהים, למצוא דרכים תכליתיות.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יודע מה, גם אצלי לפעמים היה כעס על עמותות שאמרו 'לא עזרתם לנו', אבל זה במקרים מאוד מועטים.

יולי יואל אדלשטיין: ברוב המקרים כשאנשים הבינו שצ'ק על 50,000 שקלים לא ייצא ממשרד הקליטה אבל 10 אוטובוסים, כן, או 500 עולים לאירוע, כן, או זמרים, אמנים עולים במימון משרד הקליטה, להנעים את האוזן של הנוכחים באיזה שהוא אירוע, כן, אז בכל הדברים האלה היו מאוד מרוצים והרבה תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: אז אני מציע, גם לך, גם לנציג הסוכנות, לשקול את הדרכים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: כי כאן, גם אם תעבירו מיליון שקל לעמותה לא ייצא מזה הרבה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל תכל'ס, אני מבטיח לך ואתה יודע שכבר בשבוע שעבר אפשר להגיע לשיתוף פעולה אמיתי ולא לשמוע את הביטויים החריפים של עורך דין זרצקי.

משה זעפרני: לאורך כל השנים, גם בשלוש השנים האחרונות, יכול להעיד עורך דין זרצקי שישבנו איתו למספר ישיבות, אבל לתכל'ס, כשאתה מבקש תוכנית, אני לא רוצה להעלות את כל הנושאים האלה, כי אמרתי שזה לרדת למטה, לא תמיד קיבלנו תוכנית ובשביל להפעיל את מה שאתה רוצה, צריך תוכנית.

משה זעפרני: אז אני מבקש שלא נרד לרמה הזאת.

משה זעפרני: ברמה העקרונית, אנחנו מקיימים ישיבות, אתה יודע מה, כולל לפני עשרה ימים, שאלתי הבוקר את שלומי אלון, סגן יושב ראש המזכירות הפדגוגית, שאלתי אותו 'מה סיכמתם?

משה זעפרני: ' אז הוא אומר לי שהוא ישב עם עמיחי ואמר לו שכסף הוא לא יכול לתת, אבל תוכנית.

משה זעפרני: .. אז הוא אומר לי, וזה מה שביקשתי מעורך דין זרצקי, שיביא תוכנית.

משה זעפרני: הוא אומר לי 'תוכנית לא היתה'.

משה זעפרני: אבל משרד החינוך צריך להתנהל לפי תוכנית.

מיכאל נודלמן: כן, משרדים ממשלתיים צריכים אחריות על הכסף, על מה הם נותנים כסף ופרוטוקול וכל מיני דברים.

מיכאל נודלמן: זה לא ככה.

יצחק זיו: קודם כל אני מאוד שמח שבמלחמת המפרץ רק הזכוכית של הסלון נשברה אצלי.

יהודה זרצקי: יצאת בזול.

יצחק זיו: הנקודה היא שאין ספק שהעמותה הזאת קמה כי היה איזה ואקום, אבל זה פרויקט כל כך רציני, ילדי הבר מצווה, כי משם צריך להתחיל.

יצחק זיו: הסוכנות מטפלת בגדול, אבל הקטע הזה נשאר חלול ואם נתחיל בקטע הזה אז לא הייתי מגיע למצב שבן דודי התחתן עם נוצריה מארצות הברית והבת של הבן דוד היתה כאן חמש פעמים כדי להכיר לה מישהו בארץ וחזרה כלעומת שבאה.

יצחק זיו: אני לא רוצה להגיד את ההמשך.

יצחק זיו: אם אנחנו נתחיל בגיל בר מצווה, כאן צריך לזרוע ואם נתחיל לזרוע כאן התוצאות תבואנה והסוכנות, כבודה במקומה מונח, אבל בשלב יותר מאוחר.

יצחק זיו: בקטע הזה אני חושב שצריך לעשות כל מה שאפשר כדי לעזור ואני מבקש מוועדת הקליטה---

מיכאל נודלמן: אתה חבר בה, אתה לא צריך לבקש.

יצחק זיו: אני מבקש שאנחנו נרים את זה.

יצחק זיו: אני קשור במקרה גם ל'בית חם' לחייל.

יצחק זיו: זה חיילים בודדים שיש להם מקומות לינה שעכשיו באור יהודה, בגלל כל מיני שיקולים, כי ביהוד רוצים לסלק אותם מהבית חם לחייל שיש שם, כי העירייה פתאום החליטה מכל מיני סיבות.

יצחק זיו: ..

יצחק זיו: אני אתאם את הפגישה עם האיש הנכבד הזה, שעושה עבודה נפלאה לראות שם איך שבאים חיילים בודדים ללינה, כי יש להם מקום ללון, ובחגים למשפחות, וכל הדברים האלה.

יצחק זיו: אני אחבר את החיבור ואני מאמין שהפעולה שאתם עושים בנוסף לבית חם לחייל ימשיכו את הנושא.

קולט אביטל: כמי שישבה בוועדה הזו והקשיבה להרבה מאוד ארגונים וישבנו מסביב לשולחן הזה בכל מיני סוגיות והסתבר שבסך הכול החברה האזרחית היא זו שממלאה את הוואקום באותו המקום שהממשלה לא עושה, בשבילי אין פה חידוש מבחינת התסכול שלכם.

קולט אביטל: אולי אני אתחיל מהסוף, ואני אגיד שאני חושבת שאנחנו כוועדה חייבים לפנות למזכיר הממשלה בשאלה מה בדיוק ואיך, מתי, באיזה דרך הם מתכוונים ליישם החלטת ממשלה.

קולט אביטל: זה התפקיד שלנו קודם כל, ככנסת.

קולט אביטל: אנחנו צריכים לבדוק שהממשלה עומדת בהבטחותיה, בהתחייבויותיה ובהחלטותיה וזו הביקורת הזו והבדיקה הזו היא התפקיד הראשון שלנו.

קולט אביטל: יחד עם זאת, אני רוצה להגיד פה עוד משהו.

קולט אביטל: אני חושבת שמרוב ארגונים שעוסקים בנושאים האלה, כל אחד בחלקו ובצורה הטובה והצנועה והיעילה שלו, אין פה איזה שהיא מדיניות ממשלתית כוללת.

קולט אביטל: אז הסוכנות עושה ככה ו'תגלית' עושה ככה וארגון 'נפש לנפש' עושה ככה ואין פה איזה שהיא ראייה כוללת מסביב לשולחן אחד של איזה שהיא חלוקת עבודה, של איזה שהוא איגום משאבים.

קולט אביטל: דרך אגב, היה ניסיון ראשון כשהקמנו את הפורום הזה אצל הנשיא הקודם, הנשיא קצב.

קולט אביטל: יש גם משרד לענייני תפוצות.

קולט אביטל: יכול להיות שהמשרד לענייני תפוצות היה צריך לקחת על עצמו יום אחד, לשבת עם כל הארגונים שעוסקים בנושא הזה ולנסות לראות איך אנחנו יחד עם כל המשאבים...

קולט אביטל: אני מאוד מעריכה את חברי יצחק זיו, אבל אני לא חושבת שאנחנו כחברי כנסת צריכים לעשות ליצור לך קשר עם 'בית חם'.

קולט אביטל: אגב, כמו 'בית חם' יש עוד כמה ארגונים וזה גם התפקיד של הוועד למען החייל שמקים מועדונים לחיילים בודדים, ואגב, אנחנו פה ישבנו בכמה ישיבות, מדינת ישראל משקיעה בלי סוף כסף בתוכנית שנקראת 'תוכנית צבר', מביאה ילדי יורדים ארצה שמתגייסים לצבא, מביאה אותם לאולפן בקיבוצים, כדי שילמדו עברית.

קולט אביטל: הם אחר כך נשארים באותם הקיבוצים כחיילים בודדים, אבל המדינה מצליחה להוציא אלפי דולרים כדי לחפש את החבר'ה האלה בחוץ לארץ, אבל לא מצליחה לשלם לקיבוצים את שהותם.

קולט אביטל: הסוכנות לא מצאה פתרון והוועד למען החייל לא מוצא את הפתרון לכסות לקיבוצים את הכסף של החודשיים האלה של האולפן.

קולט אביטל: יד ימין לא יודעת מה שיד שמאל עושה.

קולט אביטל: לכן אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע לך, אולי כדאי שתצא מכאן קריאה לשר התפוצות, אולי תקציב אין לו, אבל אולי הוא יכול יום אחד לעשות יום עיון, או איגום משאבים, של כל מי שעוסק בארגונים לעידוד עלייה, לקשר עם התפוצות, לקשר עם הילדים בתפוצות.

קולט אביטל: ואגב בהזדמנות חגיגית זו לראות גם מה שקורה לילדים האלה כשהם חוזרים מפה, כי אף אחד לא עוקב אחריהם אחרי שהם היו פה.

אריאל חסון: אני מנהל את הכספים של העמותה ואני מבקש לומר שהיום העמותה למעשה כולה מתבססת על בסיס התנדבותי, כאשר אנחנו קיבלנו תרומה ממר שמואל בן דרור שבעצם בזכות זה אנחנו יכולים לשלם שכר לאדם אחד בלבד וכמו שאתם רואים, כל הצוות שנמצא פה למעשה מתנדב, כולל יהודה זרצקי.

אריאל חסון: ליהודה אנחנו לא יכולים לשלם שכר, כאשר הוא עובד 24 שעות ביממה בעניין הזה.

אריאל חסון: בעצם מה שאנחנו מבקשים להתניע את הגלגל, כי התוכנית העסקית שלנו היא כזאת שאנחנו בטווח הארוך לא נהיה תלויים בתרומות, כי בסיכומו של דבר כל בית ספר וכל קהילה שאנחנו קושרים איתה את הקשר, אמורים איכשהו להיות שותפים בין היתר גם בכסף.

אריאל חסון: כל כיתה למשל, בתוכנית העסקית שלנו אמורה לשלם לנו סכום שנתי ובסיכומו של דבר, כשנגיע לאיזה כמות מסוימת של כיתות, נגיע לנקודת האיזון ולא נהיה זקוקים לתרומות.

אריאל חסון: כמובן אנחנו תמיד נשמח לקבל תרומות, אבל כדי לעשות את זה צריך להתניע את הגלגל.

אריאל חסון: חסר לנו את ההתחלה, כי קשה מאוד לנהל עמותה כאשר כולם מתנדבים.

אריאל חסון: כשמתנדבים קשה מאוד להכריח אותם.

אריאל חסון: תבואו, לא תבואו, צריך לבקש.

אריאל חסון: לעומת זאת, כשיהיה לנו צוות קבוע של מספר אנשים עם משרד, עם מנהל מטה, כמו שדיברנו, שהם יקבלו שכר ונוכל להתניע את המערכת דרך העניין הזה, אני בטוח שהעמותה הזו תעלה על דרך המלך מכל הכיוונים, כולל בתחום העסקי.

מיכאל נודלמן: אתם יודעים שיש חוק כמה עמותה לשלם שכר וכמה לא, רשם העמותות בודק את זה כל הזמן.

מיכאל נודלמן: קח את זה בחשבון.

3261: אני תמיד מדבר אחרון, כי כל דברי החוכמה נאמרים לפני כן.

3261: מה שאני מציע לך, אדוני היושב ראש הנכבד של ועדת הקליטה והעלייה, לקבל החלטה שקוראת לממשלה לראות במפעל הזה של "גשר של זהב" נושא בעדיפות, שיש לקדם אותו.

3261: שהממשלה תקבל החלטה חדשה שתאמץ את הפעילות, תקבע גם הסדרים למימון חלק מהפרויקט, כי היתר יבוא מתרומות מחוץ לארץ בעיקר, ושהממשלה תקבל החלטה כמו עניינים אחרים, תוכניות אחרות, 'תגלית' ואחרות, שזו תוכנית שיש ליישם אותה ולתת לה עדיפות.

3261: זה מה שאני מציע.

מיכאל נודלמן: בסדר, אנחנו יכולים לקבל כל מיני החלטות, אבל הממשלה קיבלה פעם אחת.

3261: אני אמרתי במפורש, היא לא מיישמת אותה.

שמעון אופיר: אני מתנדב בירושלים.

שמעון אופיר: אולי זה חבל, אפשר לומר, ואפשר לומר בתקווה לעתיד, כנציג של משרד האוצר, זה חבר'ה לא קלים, אנחנו יודעים.

שמעון אופיר: אם היה יושב פה נציג משרד האוצר שמוסמך, אני חושב שהאווירה היתה אחרת.

שמעון אופיר: כשזה יבוא למעשה, אז שלא ניתקל בהם, בקירות האלה, לריכוך.

3261: אני אומר, צריך לקבל החלטה פה בוועדה שקוראת לממשלה לקבל החלטה ומאותו רגע זה יקבל עדיפות ושר האוצר יצטרך לשבת עם שר הקליטה, יצטרכו להכניס את זה לתקציב או של משרד הקליטה, או משרד החינוך, לתקצב את הדבר הזה כמו כל דבר אחר, וזו צריכה המלצה של הוועדה לממשלה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לשמוע מהנציג של משרד הקליטה מה אתם חושבים על הפרויקט הזה.

בוריס חנוכייב: קודם כל, אני מזדהה מאוד עם העשייה של העמותה ואנחנו בעצם מכירים ויש דלת פתוחה לעורך דין זרצקי למנהל אגף קליטה בקהילה, מר אריה פורת.

בוריס חנוכייב: הם נפגשים מדי פעם ונענים לבקשות של עורך דין זרצקי, ונמשיך גם בהמשך.

בוריס חנוכייב: אני חושב שההצעה של מר יעקב נאמן אמורה קצת להיות חדה, לחדד את זה, איך זה יבוא לידי ביטוי בתוכנית הממשלתית לביצוע בהמשך.

מיכאל נודלמן: אני חושב שזה מקובל מה שאמר מר יעקב נאמן, אבל יש לי תוספת לזה.

מיכאל נודלמן: דיברה פה חברת הכנסת קולט אביטל, יש הרבה ארגונים, אולי לא כל כך אפקטיביים כמוכם, אבל כל אחד עושה עבודה ואין תיאום בין הארגונים האלה ובין העמותות האלה, כולם מקבלים כסף ואין תועלת שיכולה להיות אם זה היה הכול מתואם על פי תוכנית שזה יעשה זה, זה יעשה זה וסך הכול זו עבודה מלאה ויש תוצאות הכי טובות שאפשר לקבל בכסף.

מיכאל נודלמן: אני תומך בזה שאנחנו נקבל החלטה על העמותה הזו, כי זו עמותה שעושה עבודה מיוחדת והממשלה צריכה לקבל החלטה שהעמותה הזו צריכה לקבל גם תקציבים, אבל הסעיף השני צריך להיות בהחלטה שלנו שהממשלה צריכה להסמיך אולי את שר התפוצות לשבת עם כל העמותות שעוסקות בנושאים האלה, עם התפוצות, עם חיבור קהילות פה, צריכים לשבת בשולחן עגול ולעשות תוכנית כוללת, כל הפעולות שיש בכל מיני עמותות וכל מיני משרדים, רק ככה אפשר להגיע לתוצאות.

מיכאל נודלמן: אם אנחנו רק אומרים שיותר כסף לעמותה שלהם, זה לא פותר את כל הבעיות שיש חוץ מזה.

מיכאל נודלמן: לזה אני חבר כנסת יחיד יכול לקבל החלטה.

מיכאל נודלמן: פה אחד.

מיכאל נודלמן: אני בעד הרעיון שלך, הוא עמד בהחלטה שלנו, אבל סעיף שני יהיה שאנחנו נפנה לשר הרווחה והתפוצות לעשות פגישות עם כל מיני עמותות וארגונים שעסוקים בצעירים ונוער בתפוצות וגם חיבור פה בארץ ולעשות תוכנית כוללת לכל הארגונים.

מיכאל נודלמן: ולהציג את זה בפני הוועדה, אבל שיהיה תקציב לתוכנית.

רותי דוידוביץ: אני הקשבתי, אני רק שואלת שאלה אחת, האם יש לוח זמנים להחלטות פה?

רותי דוידוביץ: קצת שאלה אולי דוחפת מדי, אבל אין לנו בררה.

מיכאל נודלמן: אנחנו לא מבצעים החלטות, אנחנו שולחים עכשיו מכתב לראש הממשלה או לשר האוצר וגם לשר הרווחה ובודקים.

מיכאל נודלמן: תוך 24 ימים אנחנו צריכים לקבל תשובה, או שהם מקבלים מה שאנחנו מבקשים או שהם שותקים ולא עונים לנו תשובה.

מיכאל נודלמן: אחר כך עוד מכתב ועוד מכתב, פגישה יכולה להיות עם השרים האלה ואם יהיה צורך אני אבקש ממר יעקב נאמן שהוא ילך איתי ביחד.

מיכאל נודלמן: פה מיד שום דבר לא מקבלים.

מיכאל נודלמן: זה נושא מאוד חשוב.

מיכאל נודלמן: אנחנו רואים איך נוער בישראל קבוצות קבוצות קבוצות נלחמים אחד בשני, תיקים פליליים, הרבה סמים וכל מיני דברים.

מיכאל נודלמן: זה לא אופייני ליהודים הדברים האלה.

מיכאל נודלמן: אני באתי מברית המועצות, שם אם יהודי שתה וודקה, הוא היה מחוץ לקהילה.

מיכאל נודלמן: פה פתאום התחילה האופנה הזו.

מיכאל נודלמן: אתם לא יודעים כמויות האלה.

מיכאל נודלמן: בגלל זה אני אומר שאני תומך בכל הרעיונות וכל הדברים ששייכים לנוער שלנו והם צריכים לדעת מה זה להיות יהודי, מה זה ירושלים, מה זה ישראל.

מיכאל נודלמן: אני חושב שישראלי, פטריוטיות וציונות זה לא רק כל הדברים ששייכים לתנ"ך והיסטוריה, אני חושב שציונות זה גם מִקום המדינה, איזה מלחמות עברה המדינה, איזה הישגים גדולים בכלכלה ובמדע, בכל מיני דברים.

מיכאל נודלמן: זה נותן לכל ילד מחשבה על איפה הוא גר, באיזה מדינה הוא גר והוא רוצה אולי להיות יותר טוב ממה שהוא עכשיו.

רותי דוידוביץ: אני מתחברת לכל מה שאתה אומר עכשיו.

רותי דוידוביץ: זה נכון מאוד, צריכים להראות למה, אבל מאחר ואי אפשר, אנחנו לא בתנאי ואקום, למרות שדיברנו על ואקום מסוים, אנחנו הולכים לעבוד כמובן כל הזמן בקווים מקבילים ובמעגלים.

רותי דוידוביץ: אבל הערה קטנה למה שאמרה חברת הכנסת קולט אביטל.

רותי דוידוביץ: כשבאים לשבת, קודם כל להיפגש, להבין את ההבדלים בין כל ארגון, 'נפש בנפש' זה לא 'תגלית', 'תגלית' זה לא "גשר של זהב", 'בית חם'.

רותי דוידוביץ: הכול אנחנו מכירים.

מיכאל נודלמן: אבל כולם עובדים למטרה אחת.

רותי דוידוביץ: אני מסכימה, אבל גם כל אחד אחר.

רותי דוידוביץ: זה לא שלא רוצים לעבוד בשיתוף פעולה, יש הבדלים.

רותי דוידוביץ: אחד משלים את השני, אגב.

רותי דוידוביץ: יש רצף.

רותי דוידוביץ: מלידה ועד 120.

מיכאל נודלמן: אני מקבל מה שאת אומרת, אבל יש עמותות שעושות אותו דבר כמעט.

מיכאל נודלמן: יש קצת שונים וקצת דומים.

מיכאל נודלמן: אם אתם תומכים במה שאנחנו מקבלים ואם אתם מוכנים לעזור לי במלחמה בעד זה, בשביל זה יש לי כתובת, אני יודע אותה ואנחנו צריכים להתקדם למלחמה.

מיכאל נודלמן: מי שחושב שמחר תהיה החלטה של הממשלה.

מיכאל נודלמן: ..

מיכאל נודלמן: ממשלה הכי טובה יש לה עדיפויות שלה ואנחנו צריכים לשנות קצת את העדיפויות.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהדבר הזה הוא העתיד של המדינה.

מיכאל נודלמן: אם הוא ינוהל טוב, תהיה מדינה טובה.

מיכאל נודלמן: אם לא ינוהל, לא יהיה לנו בעתיד מדינה.

מיכאל נודלמן: תודה רבה.

יהודה זרצקי: באחרונה נוצר קשר בינינו לבין כמה קהילות בחבר מדינות העמים, מאוד חשוב כי אנחנו מקשרים אותם עם ילדים עולים חדשים שנקלטו יפה בארץ והם מדברים ביניהם.

יהודה זרצקי: יש בזה גם מסר וגם עידוד עלייה.

יהודה זרצקי: ילדים כאן שעלו ממדינות חבר העמים ונקלטו יפה וילדים שם, מדברים ביניהם.

יהודה זרצקי: לאחרונה הגיעה קבוצה כזו מקייב, אנחנו עכשיו בקשר עם קבוצה במוסקבה, אנחנו נרצה גם את עזרתו של יושב ראש הוועדה שהוא מכיר קצת את הנושא, לעזור לנו אולי להגביר גם את הקשר במגזר הזה.

מיכאל נודלמן: בסדר.

מיכאל נודלמן: תודה רבה לכולם.