ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 323, 2007-10-30 09:00

מנחם בן-ששון: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

מנחם בן-ששון: אנחנו כוועדה ברוב ברור, ערב שנת השמיטה – ואני חלילה לא רוצה לטעון שהרבנות שינתה את מהלכי החלטתה כדי שלא יהיה סיפק בידנו להגיב – אנחנו באנו וקראנו לרבנות ליישם את הדבר הטבעי ביותר באותן רשויות מקומיות, בהן הרב לא נתן את המענה למי שרוצים להסתמך על היתר המכירה, שהרבנות תיתן את ההכשר.

מנחם בן-ששון: כאן אני אומר משהו על כבודה של הכנסת שאיננו מחול.

מנחם בן-ששון: זה שטר שאיננו פרוע כמו שטרות אחרים.

מנחם בן-ששון: הרבנות לא ענתה למכתבי הוועדה, למרות שיש אתיקה של התנהגות.

מנחם בן-ששון: מסתבר שאתיקה של התנהגות היא לא רק כלפי הכנסת אלא גם כלפי הרבנות עצמה.

מנחם בן-ששון: בינתיים למדנו מבג"צ אסיף גידולים נגד מועצת הרבנות הראשית לישראל, שהרבנות גם אינה מכבדת את דרכי העבודה שראוי שתהיינה.

מנחם בן-ששון: אנו קוראים את פסק הדין ולא מאמינים לדרך ההתנהלות, כפי שלא האמין השופט.

מנחם בן-ששון: עכשיו אני לא בא לעסוק בשאלות הללו.

מנחם בן-ששון: הבעיה שמעסיקה אותי, היא האם נתנו מזור לאזרחים שרוצים לאכול כשר, והרבנות במקרה הזה לא נתנה את המענה.

מנחם בן-ששון: השאלה השנייה היא, האם אנו צריכים לעשות מהלך בעקבות פסיקת בית המשפט העליון.

מנחם בן-ששון: אני אציע לחברים הצעה בעקבות פסיקתו של בית המשפט העליון.

מנחם בן-ששון: הנקודה האחרונה היא להסתכל קדימה.

מנחם בן-ששון: הרב לוי הגיש הצעת חוק, שאתמול אושר בקריאה ראשונה.

מנחם בן-ששון: אני שואל את עצמי את השאלה בסעיף שאנו מופקדים עליו, קרי חוק ההונאה בכשרות.

מנחם בן-ששון: אני מעוניין שנשאל את עצמנו, האם לא היה נכון לקרוא את החוק פעם נוספת בעין קדימה, שיכולה להביא פתרון גם בשנת השמיטה הנוכחית למי שנמצאים במצוקה, אם הרבנות לא תיתן את הפתרון בישיבה בעקבות פסק בית המשפט העליון.

מנחם בן-ששון: אני מניח, שאנשי מועצת הרבנות יגידו שלא היה זמן לענות למכתב הוועדה.

מנחם בן-ששון: מי מצפה שמערב חודש תשרי ועד לעצומו של חודש מר חשוון אפשר יהיה לענות, כאשר צריכים לענות על שאלות קשות יותר ששואל בית המשפט העליון?

מנחם בן-ששון: גם שם בית המשפט נשאר ללא תשובה לחלק מן השאלות, כך מעיד כבוד השופט רובינשטיין.

מנחם בן-ששון: הוא אומר, שיש דברים שאין תיעוד לגבי דרך ההחלטה ושיקול הדעת.

מנחם בן-ששון: השאלה היא, למה להעמיד פתרון מסוים ולא פתרון אחר.

מנחם בן-ששון: אני לא שואל את השאלות הללו עכשיו.

מנחם בן-ששון: כיוון שאני ממונה על כבוד הכנסת ועל כבוד ועדת חוקה, אני אבוא חשבון ביום קרוב.

מנחם בן-ששון: עכשיו אני רוצה לדעת, האם יש פתרון בעקבות פסק בית המשפט העליון או שאנחנו עדיין תלויים ועומדים כמו שהיינו בערב ראש השנה.

משה גפני: מה זה אומר שתבוא חשבון?

מנחם בן-ששון: אני לא יכול למחול על כבודה של הוועדה אם לא קיבלתי תשובה.

מנחם בן-ששון: אני אתבע תשובה על השאלה הזו.

מנחם בן-ששון: שלחנו מכתב ואנו זכאים למענה.

משה גפני: אני לא שלחתי.

מנחם בן-ששון: אני שלחתי בשמך, בשם ועדת חוקה, חוק ומשפט.

משה גפני: מה כתוב במכתב?

מנחם בן-ששון: כתוב שוועדת חוקה, חוק ומשפט, מבקשת ממועצת הרבנות הראשית בקשה מסוימת.

מנחם בן-ששון: אחרי זה גם טלפנתי על מנת לוודא שהמכתבים הגיעו.

מנחם בן-ששון: זה כבודך כמו כבודם של שאר חברי הכנסת.

משה גפני: אני רק לא יודע על מה מדובר.

מנחם בן-ששון: אתה היית שותף להחלטה.

מנחם בן-ששון: לפעמים אני גם שותף להחלטות במיעוט, אבל ברור לי שאחר כך כאשר הדברים נשארים ללא מענה יש לי בעיה עם הכנסת, כמו שאתה מלמד אותנו בהרבה הזדמנויות.

משה גפני: רק שנדע במה מדובר.

מנחם בן-ששון: מה טובה עשיתי לאדוני?

מנחם בן-ששון: עשיתי טובה בכך שכתבתי את החלטת הוועדה, שהיא מבקשת ממועצת הרבנות הראשית למצוא פתרון לרשויות המקומיות.

משה גפני: האם את זה כתבת על דעתי?

מנחם בן-ששון: ודאי.

מנחם בן-ששון: אני לא יכול לכתוב דבר בשם הוועדה, שלא על דעת הוועדה.

מנחם בן-ששון: בוועדה יש הצבעה ויש רוב ומיעוט.

מנחם בן-ששון: אדוני היה במיעוט ואני זכיתי להיות ברוב, וכך הוצאתי את המכתב בצורה הלא מתלהמת, המכבדת.

מנחם בן-ששון: קיבלתי מסר, שאוירה שמכבדת את הנהלים בכלל, ומצפה מן הרבנות לציפיות מכוח זה שהיא גוף ממלכתי התקבלה באהדה.

מנחם בן-ששון: על החלק השני אני מחכה לתשובה.

מנחם בן-ששון: אדוני, מנכ"ל הרבנות הראשית, תדווח לנו איפה אנו עומדים היום.

עודד וילנר: בעקבות הבג"צ.

מנחם בן-ששון: בעקבות הבג"צ או בעקבות פניית הוועדה.

מנחם בן-ששון: אגב, נשמעו שמועות עיתונאיות, שאני אמתתי אותן בעל פה, שפורקה הוועדה שעסקה במכירת קרקעות.

מנחם בן-ששון: כדאי שנקבל דיווח גם על כך.

עודד וילנר: כפי שכבוד היו"ר יודע, ביום חמישי אמורה להתכנס מועצת הרבנות הראשית בעקבות הבג"צ.

עודד וילנר: ישנם נושאים נוספים על סדר יום המועצה, אבל אחד הנושאים היותר דחופים שיעמדו על סדר יומה, הוא הנושא של פסיקת הבג"צ, כיצד לפעול וליישם את הבג"צ בשטח.

עודד וילנר: זה יונח לפתחה של המועצה.

עודד וילנר: אני רוצה להתייחס לשאלה, האם פורקה או לא פורקה הוועדה.

עודד וילנר: מסיבות טכניות, על פי בקשת אנשי האוצר, סיבות תקציביות של המשך הארכת חוזה שהיה עם אותה חברת כוח אדם שנשכרה לצורך תפעול המערכת, היות ונגמר התקציב והחוזה היה צריך להיות מוארך בתנאים שהציב משרד האוצר, היתה הפסקה טכנית של שבוע בפעילות הוועדה.

עודד וילנר: אתמול בלילה ישבנו עם כל המערכות אצל השר כהן, וסוכם שכל שאלותיהם ובעיותיהם באו על פתרונן, והיום ייחתם המשך החוזה.

מנחם בן-ששון: במצב המביך שאנו נמצאים בו, אני שחררתי את שני הרבנים שמובילים את הוועדה מהדיון היום, כי לא ידעתי איזה כובע הם יחבשו היום.

מנחם בן-ששון: אני מבין, שמחר הם כבר יחבשו את הכובע המתאים.

עודד וילנר: ליתר דיוק, מועצת הרבנות הראשית מינתה ועדת שמיטה, ועדה הלכתית, שכוללת את הרב ראוכברגר, הרב גליקסברג, הרב שמואל אליהו, והם הוועדה ההלכתית לצורך העניין הזה.

עודד וילנר: כיוון שאנו מדברים על פריסה ארצית, ביקשה הוועדה מהרב ויטמן ומהרב אברהם יוסף, להיות באי כוחה וידה הארוכה בכל הפעלת המערכת בשטח.

עודד וילנר: כיוון שגם הם בני אדם וצריכים להגיע לכל הארץ, שכרנו חברת כוח אדם בהסכם מסודר, ויש לנו שם 12-15 עובדים שנשכרו עד הוק לצורך תפעול השביתה.

עודד וילנר: הם עובדים בתפקידי פיקוח על השדות והמטעים, מדווחים לרב ויצמן ולרב יוסף, ובהתאם לכך משחררים תוצרת או אוסרים על הפצת תוצרת.

עודד וילנר: היתה הפסקה טכנית שתסתיים היום.

עודד וילנר: קיבלנו הארכה של שלושה חודשים לצורך פתיחת מכרז חדש.

עודד וילנר: לפחות 4,200,000 שקלים יוקצו לנושא במסגרת המכרז החדש על פי הנחיות האוצר.

עודד וילנר: לא היתה פה שום כוונת מכוון או קונספירציה, והעניין הזה בא על פתרונו הטוב.

משה גפני: מה עושה חברת כוח האדם הזו?

עודד וילנר: היא עוברת כל תא שטח, שדה, מטע וגני נוי, ובודקת מה החקלאי רוצה.

עודד וילנר: היא פועלת במסגרת הנחיות הרבנות הראשית.

אברהם מיכאלי: היא היד הארוכה של הרבנים.

אברהם מיכאלי: היא מבצעת את מדיניות הרבנים.

מנחם בן-ששון: בזה הנחת את דעתנו בעניין הזה.

עודד וילנר: אבל לא את דעתו של הרב גפני, למרות שהוא מגינה הגדול של הרבנות הראשית.

עודד וילנר: הוא אומר שהוא הנותר היחידי שמגן על הרבנות הראשית.

משה גפני: אתה תראה את זה גם בדיון הזה.

מנחם בן-ששון: זה גוף שבאמת צריך להגן עליו אחרי החבטות שהוא הספיג לעצמו בחודשים האחרונים.

משה גפני: אחרי החבטות שאתם נותנים לו.

מנחם בן-ששון: כשמישהו יורה לעצמו ברכה, אין מה לעשות.

משה גפני: בסדר, שמענו את זה.

עודד וילנר: בדיון הקודם נשמעו טענות, שאינפורמציה שאני מוסר היא לא נכונה.

מנחם בן-ששון: אתה אמרת שיש שתי רשויות, ואנחנו שמענו שיש 11.

עודד וילנר: לגבי שתי רשויות הוגש בג"צ.

עודד וילנר: גם היום בדרך לכאן ניסיתי לברר את הדברים, ומצאתי כי יש 14 מקומות שלגביהם יש בעיה כזו או אחרת.

עודד וילנר: בדקתי עם האחראים בשטח, איפה ממוקדות הבעיות, מאיפה אנו מקבלים תלונות, איפה עיקר הלחצים.

עודד וילנר: בכל המקומות המקרו מסודר.

עודד וילנר: רשתות השיווק קיבלו פתרון על ידי הרבנים של רשתות השיווק או רבנים כמו הרבה אברהם יוסף, שפתר את העניין.

עודד וילנר: במקומות כמו ירושלים, רבנות מטה יהודה נותנת את הפתרון.

מנחם בן-ששון: הרחבתם את הגבולות הגיאוגרפיים של מה שנקרא רבנות מקומית.

עודד וילנר: עתידה ירושלים להגיע עד מטה יהודה.

מנחם בן-ששון: זה הפתרון שאליו צריך להוליך את החוק.

עודד וילנר: במקרה הזה ירושלים נזקקה למטה.

עודד וילנר: במקומות האלה, לכאורה, אין בעיה ברמת המאקרו.

מיכאל מלכיאור: מה עם בתי מלון ומסעדות?

עודד וילנר: כן יש בעיה בחלק מן המקומות.

עודד וילנר: ברעננה, לדוגמא, כל המערכת של אולמות וקייטרינג הגיעה בהסכמה לשמיטה לחומרה.

עודד וילנר: הרי ישנם צרכנים מגוונים, והם רוצים לענות על כל הצרכים.

עודד וילנר: ברעננה הגיעו גם בשמיטה הקודמת להבנה מלאה ומסודרת.

עודד וילנר: ישנם מקומות שלא הגיעו להבנה.

עודד וילנר: בחלק מן המקומות האלה הירקן הפשוט, בעל המכולת או הקייטרינג והאולמות לא קיבלו פתרון.

עודד וילנר: עם זאת, מספר התלונות שאנחנו מקבלים הוא מועט ביותר.

עודד וילנר: האם זו אינדיקציה של חשש או של זה שהם מחכים לתוצאות של בג"צ והיישום בשטח, אני לא יכול לומר.

מנחם בן-ששון: אבל אנחנו עדיין עם 14 רשויות מקומיות.

עודד וילנר: באופן תיאורטי.

עודד וילנר: באשדוד ובראשון לציון, יש רב שנותן פתרון לכל המקומות.

יצחק לוי: למה אתה אומר: "שמעתי".

יצחק לוי: האם אי אפשר לקבל נייר מסודר מהרבנות הראשית שתאמר: בהרצליה יש פתרון, ברעננה יש פתרון חלקי, בירושלים אין פתרון וכו'?

מנחם בן-ששון: מידע מתוך חדר המצב של הרבנות הראשית.

יצחק לוי: הכל משמועות: "שמעתי שהמכולת ברחוב ספיר בהרצליה קיבלה פתרון".

עודד וילנר: הרב יצחק לוי, כאשר אני אומר "שמעתי" אני אומר דברים בדוקים, אבל אנחנו בדרך כלל עובדים על תורה שבעל פה כדי לבאר את התורה שבכתב.

יצחק לוי: התירו לכתוב את התורה שבעל פה.

מיכאל מלכיאור: הוא לא אומר שאתה לא אומר דברים מדויקים, אלא שזה לא יכול להיות תלוי בשמועה זו או אחרת.

עודד וילנר: יש דברים שעדיף שיתבצעו בפועל, מאשר שיאלצו אנשים לכתוב וזה לא יהיה נוח להם.

עודד וילנר: אם נקבל דיווח, מספר המקומות האלה עלול לרדת בהרבה מאוד אחוזים.

עודד וילנר: לכן, עדיף שזה יבוצע ויטופל ולא תהיה תורה שבכתב.

מנחם בן-ששון: זו אמירה קשה, אבל תמשיך לדווח.

מנחם בן-ששון: מה לגבי פסק הדין של בג"צ?

משה גפני: אל תשים לב למה שהיו"ר אומר.

משה גפני: זו אמירה מאוד מובנת, ולא אמירה קשה.

יצחק לוי: מובנת וקשה.

משה גפני: מובנת.

משה גפני: כולם יודעים שהיא מובנת.

מנחם בן-ששון: הרב גפני, באיזה מקום למדת?

משה גפני: מה רוצים, שרב יכתוב על המקום המסוים.

יצחק לוי: רוצים שהרבנות בירושלים תכתוב, שמטה יהודה נותן הכשרים.

משה גפני: אמרתי בתחילת הדרך, שהבעיות נפתרות.

מנחם בן-ששון: במובן של מתות, כן.

יצחק לוי: הגענו לזמנים טובים, שאגודת ישראל מגינה על הרבנות הראשית.

משה גפני: אני מגן על הרבנות הראשית כבר 12 שנים.

יצחק לוי: מה פתאום.

משה גפני: אני אביא לך את הפרוטוקולים מוועדות הכסף.

משה גפני: זה לא חדש.

משה גפני: 12 שנה אני מגן על הרבנות.

זאב אלקין: השאלה היא, מה קרה לה ב-12 השנים האלה.

משה גפני: לא קרה לה שום דבר.

מיכאל מלכיאור: אני לא זוכר שבישיבה הקודמת היתה הגנה כזו.

משה גפני: אני הגנתי על הרבנות כבר הרבה שנים, גם כאשר היו רבנים של הציונות הדתית.

משה גפני: אני מגן על הרבנות 12 שנה.

עודד וילנר: היות וביום חמישי זה מתכנסת המועצה - ופסק הבג"צ משנה את המערכות בניגוד למה שהיה קודם, ואנחנו כעובדי מדינה צריכים לבצע את מה שמוטל עלינו - המועצה שהיא הגוף הסוברני העליון במדינת ישראל תחליט כיצד לפעול בהתאם לזה.

מנחם בן-ששון: עו"ד אולמן, אתה כיועץ משפטי לרבנות הראשית רואה איזושהי אפשרות שהרבנות לא תקבל את מרות פסק הדין של בג"צ?

שמעון אולמן: אינני נביא.

שמעון אולמן: דברתי עם נשיא המועצה, והבהרתי לו שבישיבת המועצה ביום חמישי הקרוב הנושא הדחוף הוא נושא השמיטה.

שמעון אולמן: המועצה חייבת לקבל משימות על פי החוק לגבי כל מקום בארץ שבו יכולה להיות בעיה.

שמעון אולמן: בימים האלה אנו מלקטים חומר מהשטח, אנחנו מקבלים ידיעות ורואים איפה הבעיות האקוטיות.

שמעון אולמן: אני כיועץ משפטי של הרבנות הראשית אעמוד על כך בישיבה הקרובה, שכל בעיה פתוחה תעלה על סדר היום, וינקטו הצעדים הדרושים.

שמעון אולמן: אם נצטרך לגבי מקום כזה או אחר למנות, אנחנו נמנה.

שמעון אולמן: אם נצטרך פתרון אחר, אנחנו נמצא פתרון אחר.

שמעון אולמן: השבוע אנחנו רוצים לגמור את הנושא הבעייתי שהתעורר כתוצאה מהבג"צ, שהיה מיותר לחלוטין בעיני, משום שלא היה צריך להיכנס לסיטואציה הזו.

אופיר פינס-פז: אתה גרמת לבג"צ.

שמעון אולמן: אני הייתי מציע, להימנע היום מכל החלטה על מנת לאפשר למועצת הרבנות הראשית לקבל החלטות כאשר פה עוד לא ניתנה החלטה.

שמעון אולמן: אני מקווה, שאנו נהיה ישימים לגבי כל פתרון הכרחי לשנת השמיטה הקרובה בימים הקרובים.

מיכאל מלכיאור: אני שמח, שדברים יגיעו לכלל פתרון מעשי.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להדגיש, שזה לא הגוף שצריך לקבל החלטות הלכתיות.

מיכאל מלכיאור: יש סימוכין לדעה הזו ולדעה הזו.

מיכאל מלכיאור: את דעתי אישית בנושא ההלכתי זה לא המקום להגיד.

מיכאל מלכיאור: יש פתרון לרמת הפרט, ויש פתרון לרמת הכלל.

מיכאל מלכיאור: אני דואג לא רק לשאלת החקלאים והכלכלה, שעל בסיס זה ההיתר, או הפסיקה של הרב עובדיה, שזה בגדר של מנהג ולא של היתר רבנן.

מיכאל מלכיאור: דובר כאן על כך שזה יכשיל המון אנשים.

מיכאל מלכיאור: מי שלא יהיה בתוך ההיתר, הוא ימכור בלי היתר.

מיכאל מלכיאור: נהפוך אותם לעוברי עבירה.

מיכאל מלכיאור: הרב גפני, זה שאתה בעד הרבנות הראשית זה טוב, אבל יש פה גם עניין של ראיית הכלל.

מיכאל מלכיאור: אם הרבנות הראשית לא רואה את הכלל, יש לנו בעיה קשה.

מנחם בן-ששון: אני רוצה שתתייחס לשאלה, האם אתה רואה מצב בו הרבנות הראשית אינה מצייתת לפסק בג"צ, או עוקפת אותו באיזו טכניקה מתוחכמת.

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע.

מיכאל מלכיאור: אני לא מסכים עם מנכ"ל הרבנות הראשית, שאנחנו יכולים ככנסת ישראל, כמי שצריך לדאוג להסדר קבוע של הדברים, להסתפק בסידורים המקומיים שעושים בהסתר.

מיכאל מלכיאור: ככנסת ממלכתית, גם אם הרבנות לא רוצה להיות ממלכתית, אנו חייבים לעשות הסדרים.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה להיות סמוך על בג"צ.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה טוב שבג"צ פסק במקרה הזה, אבל אנחנו צריכים לחוקק פה בכנסת חוקים גם לגבי השמיטה הבאה הסדרים קבועים, כדי לאפשר זאת לכל מי שרוצה להסתמך על היתר המכירה.

מיכאל מלכיאור: כמובן שיש פה חופש דת.

מיכאל מלכיאור: מי שלא רוצה להסתמך, שלא יסתמך.

מיכאל מלכיאור: מי שרוצה אוצר הארץ, מה טוב.

יצחק לוי: האם אתה רוצה לחוקק פסיקה?

מיכאל מלכיאור: אני רוצה, שאנו נמצא הסדרים לפי חוק.

יצחק לוי: בוא נחוקק את כל השולחן הערוך.

מיכאל מלכיאור: אני שמעתי שלך יש חוק בנושא.

יצחק לוי: החוק הוא חוק מנהלי ולא חוק הלכתי.

מיכאל מלכיאור: אני מוכן שנקרא לזה חוק מנהלי.

מיכאל מלכיאור: בפועל, זה כדי שנעגן את הפסיקה בחוק.

יצחק לוי: אם הפסיקה תשתנה בעוד 10 שנים תשתנה, החוק שלי לא ישנה אותה.

מיכאל מלכיאור: הכוונה היא לחוק מנהלי, שיאפשר בכל מקום בארץ שבו אין פתרון, שהרב המקומי ינהיג לפי היתר המכירה.

מיכאל מלכיאור: אני מציע, שיהיה הסדר קבוע על פי חוק שכך יונהג.

מיכאל מלכיאור: כך אני חושב שהכנסת צריכה לנהוג, כך ועדת חוקה צריכה לנהוג.

מיכאל מלכיאור: אני אתמוך בכל חקיקה כזו, ואני גם מוכן ליזום אותה.

מיכאל מלכיאור: אנו מוכרחים להגיע להסדר, כדי שהויכוח הזה לא יתעורר.

מיכאל מלכיאור: בפעם הקודמת היה הסיפור של הרב בקשי דורון, והדרך שטיפלו בראשון לציון היתה דרך מבזה.

מיכאל מלכיאור: קיבלו את חתימתו של הרב בקשי, כשזה היה בתוך ה-12 שנה.

מיכאל מלכיאור: הדרך היתה בזויה.

מיכאל מלכיאור: לא יכול להיות שבכל פעם שאנו מגיעים לנקודה הזו, שבהשקפת עולם לגיטימית רוצים להכשיל את הכלל.

מיכאל מלכיאור: זה טוב שלא נהיה תלויים בכיפוף בין הבג"צ לבין הרבנות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים לעשות הסדר קבוע שיהיה בחוק, ושיפתור את הנושא הזה פעם אחת ולתמיד.

מנחם בן-ששון: זה יהיה בחלק השני של הדיון.

מנחם בן-ששון: אני אביא את הטיוטה.

עתניאל שנלר: לפני שבועיים היתה לי הזכות להיות נוכח בישיבת מועצת הרבנות, שהתכנסה בנושא זה.

עתניאל שנלר: יצאתי משם כאשר החלטתי לגזור על עצמי שתיקה בשל כבודה של רבנות.

עתניאל שנלר: משום שעכשיו אנו נמצאים כאן והנושא על סדר היום, אני אומר את מה שחשתי אז.

עתניאל שנלר: מבחינתי הרבנות איננה של הדתיים, והיא לא מתעסקת בשאלות של הציבור הנחשב שומר מצוות.

עתניאל שנלר: היא של כל אזרח ישראלי יהודי באשר הוא.

עתניאל שנלר: מבחינתי, הרבנות הראשית לישראל היא מושג ערכי ולא כלי.

עתניאל שנלר: היא סמל למהות שלנו כמדינה בניגוד למדינות אחרות בעולם.

עתניאל שנלר: אנחנו מדינה יהודית.

עתניאל שנלר: כאשר אני רואה שהשימוש באותו סמל הופך להיות כלי טכני של כוח, זה שובר את החינוך שאני גדלתי עליו כציוני-דתי, לראות ברבנות הראשית את החוט המקשר עם כל חלקי החברה היהודית במדינת ישראל ומעבר למדינת ישראל.

עתניאל שנלר: ההישג הכי גדול של הרבנות בהקשר של השמיטה מתבטא בשני דברים.

עתניאל שנלר: הדבר האחד, הוא שהיא דאגה שהבג"צ יתערב בענייני ההלכה.

עתניאל שנלר: תודה רבה לרבנות שהצליחה לגרום לכך שגם בנושא של הלכה הבג"צ הוא זה שיפסוק, באופן ישיר או עקיף.

עתניאל שנלר: התודה השנייה לרבנות, היא על כך שהכנסת נדרשת להיכנס לעולמה של הלכה.

עתניאל שנלר: זה ודאי טוב שכנסת ישראל מתעסקת בענייני הלכה, אבל אני לא בטוח שכך רצו אנשי הרבנות.

עתניאל שנלר: על כך פנים, זה הישג פנטסטי.

עתניאל שנלר: ההישג השלישי נודע לי כאשר פנה אלי מנהל מלון באחת מערי השפלה והחוף ואמר לי שהוא מלון ששומר על כשרות והנה השנה הוא מוכר פרות ים, ואיננו מסוגל לעמוד בדרישות ההסדרים שסידרו.

עתניאל שנלר: הדבר הזה הוא חמור ביותר.

עתניאל שנלר: אני סבור, שכל השאלות בדיאלוג שהיו קודם: מסדרים, הסדרים, לחצים, זה הכשל.

עתניאל שנלר: אדוני היו"ר, השאלה איפה זה בסדר בכלל לא רלוונטית.

עתניאל שנלר: אמר לי רב שאני מעריץ: גם אני לא חותם על היתר מכירה, אבל אצלי בעיר הכל שקט.

עתניאל שנלר: למי שקט?

עתניאל שנלר: האם לזה שקונה זה לא יותר יקר?

עתניאל שנלר: מה עם החקלאי והציבור בכללותו?

עתניאל שנלר: ככה מדינה ממלכתית לא עובדת.

עתניאל שנלר: לא סוגרים עניינים ככה.

עתניאל שנלר: רב שלא מסוגל לחתום על היתר מכירה, זה לא בסדר.

משה גפני: מה לא מסדרים במדינה ככה, מכרז על בנק לאומי?

עתניאל שנלר: לא סוגרים דברים ממלכתיים.

יצחק לוי: אלה דברים שמגיעים לחקירות.

יצחק לוי: האם אתה רוצה שהרבנות תגיע לחקירה?

משה גפני: למה לא?

עתניאל שנלר: חה"כ גפני, משום שהנושא הזה הוא נושא רגיש, אני אומר את זה בצורה יותר ברורה.

עתניאל שנלר: תפקיד הרבנות הראשית כגוף ממלכתי, הוא לייצר כלים המתאימים לכלל הציבור מבחינה ציבורית.

עתניאל שנלר: לא סוגרים דברים מתחת לשולחן או בצד השולחן.

עתניאל שנלר: זו לא מדינה מתוקנת, אלא מדינה של עסקנות.

עתניאל שנלר: לכן, אני סברתי שאותו רב שלא מסוגל לקבל את העניין, יש שתי אפשרויות.

עתניאל שנלר: רב הוא עובד מדינה ולא עובד חצר חסידי.

עתניאל שנלר: כאשר אני שימשתי עובד מדינה עשור שנים ונדרשתי לחתום על כל מיני צווים ותקנות משנה על פי החלטת הכנסת, היו לי תמיד שתי אפשרויות: או לעזוב את תפקידי או למצוא מישהו אחר בעל סמכות דומה שיעשה את הדבר.

עתניאל שנלר: אינני בא להגיד, חס וחלילה, תפטרו את הרבנים.

עתניאל שנלר: אינני בא להגיד, שרב יחתום על דבר שלא מאמין לו מבחינה הלכתית לפי תפיסת עולמו, שהוא צריך לחתום על זה.

עתניאל שנלר: לא אלמן ישראל.

עתניאל שנלר: הציבור שעליו הוא אחראי לא יכול להיות סמוך על שיטת הלכה מסוימת.

עתניאל שנלר: הוא צריך לקבל את השירות המתאים לכלל הציבור.

עתניאל שנלר: מי שמכיר את הסיפור של הרב קוק בשאלת היתר המכירה, יודע שלצד הפסיקה לגבי היתר המכירה הוא לעצמו חשב לנהוג אחרת.

עתניאל שנלר: יש הבדל בין הפרט, לרב או למי שרוצה כך או אחרת לנהוג, לבין כלל הציבור.

עתניאל שנלר: נדמה לי, שהגענו למצב שבו אין ברירה לכנסת אלא לחוקק חוק מהותי ולא טכני, וכאן אני חולק על חבריי, הרב לוי וחה"כ גפני.

עתניאל שנלר: הכנסת צריכה לחוקק חוק, שמסדיר אחת ולתמיד את עניין השמיטה מבחינת הכלל ולא מבחינת ביצוע הפרט.

עתניאל שנלר: זו התערבות קשה, אבל אני רואה בה דבר חיובי מאוד.

עתניאל שנלר: זה יהיה יום גדול מאוד, אם חקיקת כנסת ישראל תהיה על פי הלכה.

משה גפני: זה טוב.

משה גפני: ממש מדינת הלכה.

עתניאל שנלר: אין חולק שהיתר מכירה מצד העניין ההלכתי עומד בהלכה.

משה גפני: אני בעד להכניס את היתר המכירה בחוק הישראלי.

משה גפני: זו תהיה קבורה סופית של היתר המכירה.

עתניאל שנלר: אני לא חושב.

עתניאל שנלר: לגבי היתר המכירה - על פי מה שניסית ללמוד, ועסקתי בזה הרבה, כולל נייר עבודה שהוציא רב ראוכבגר - אין ספק שיש על מה לסמוך הלכתית.

עתניאל שנלר: אם זה הפתרון המערכתי, ראוי שזה יהיה לאורך זמן כחקיקה.

עתניאל שנלר: ירצה רב כלשהו לא לחתום בכפוף החקיקה, תמיד הוא יכול או להטיל את הסמכות על מישהו אחר, או לפנות את מקומו לעניין זה או בכלל, וכלל הציבור ייהנה מלנהוג על פי ההלכה ולא ייהנה מעצימת עיניים.

זאב אלקין: אני אפתח בציטוט המשפט הראשון מאותו פסק בג"צ שעליו אנו מדברים כאן: "וטוב היה אילולא נדרשנו לדון בזה".

זאב אלקין: זו כותרת נכונה לדיון הזה: טוב היה אילולא נדרשנו לדיון.

זאב אלקין: היות והתגלגלו הדברים כפי שהתגלגלו, אנו צריכים לדון בזה.

זאב אלקין: אני מסכים עם היו"ר, שמי שנושא באחריות להתגלגלות הזו זו הרבנות הראשית, שמחפשת דרך לעשות ולא לעשות בו זמנית.

זאב אלקין: זה מה שהכניס את כולנו לזירה הזו.

זאב אלקין: לגבי הרעיון שעלה כאן, לעגן את העניין של השמיטה בחקיקה, אני לא רואה דרך לכך.

זאב אלקין: אני ארשה לעצמי שלא להסכים עם חברי הטוב, חה"כ שנלר.

זאב אלקין: אני לא חושב שזה נכון, שהכנסת תידרש להחלטה מהי הדרך הנכונה מבחינת ההלכה לשמור על השמיטה.

זאב אלקין: יותר מכך, אם היתה מתכנסת מועצת הרבנות הראשית והיתה מחליטה לבטל את היתר המכירה, הייתי מקבל זאת.

זאב אלקין: הלכה זה עניין דינאמי לטוב ולרע, ומותר למועצת הרבנות הראשית לקבל החלטה שאולי תהווה סטייה מהקו המסורתי וההיסטורי של הרבנות הראשית.

זאב אלקין: מי שבחר במועצת הרבנות הראשית והסמיך אותה – וכל אחד ייתן כאן דין, כולל המערכת הפוליטית שיש לה משקל לא מבוטל בקביעת הנוכחות ובקביעת דמותם של הרבנים הראשיים – הוא יכול לקבל את החלטתה.

זאב אלקין: אחר כך היא יכולה להגיב, לשלוח בסיבוב הבא נציגים אחרים לשם.

זאב אלקין: היא יכולה להעלות שאלה לגבי כל מעמד וסמכות של הרבנות הראשית.

זאב אלקין: כל עוד שהם שם, מותר להם להחליט.

זאב אלקין: במקרה הזה היא לא החליטה, אלא העדיפה להעביר את זה לגורמים האחרים.

זאב אלקין: כאן אני רואה את מהות הבעיה.

זאב אלקין: לכן, לא נכון שהכנסת תפסוק ותגיד, שהיתר מכירה זה נכון וכשר.

זאב אלקין: לא הכנסת צריכה לפסוק בזה.

זאב אלקין: לעומת זאת, נכון שהכנסת תדרוש מהרבנות הראשית להיות עקבית.

זאב אלקין: אם הרבנות הראשית לא מוכנה כרגע לבטל את היתר המכירה, אסור ליצור מצב של כל רב הוא מלך בעירו.

זאב אלקין: לכן, אני הייתי מציע למקד את הדיון כאן לא בשאלה אם נכון להסתמך על היתר מכירה או לא.

זאב אלקין: זה לא המקום לבירור הזה.

זאב אלקין: כל אחד מאיתנו יכול לברר את זה באופן אישי מול הגורמים שהוא סומך על דעתם.

זאב אלקין: נכון מאוד שהכנסת תמקד את הדיון כאן בשתי שאלות.

זאב אלקין: האחת היא, תפקידנו כוועדת חוקה, חוק ומשפט לוודא שפסיקת הבג"צ תכובד.

זאב אלקין: שמענו כאן את ההודעה, כי מועצת הרבנות הראשית מתכנסת כדי לדון, איך היא מיישמת את פסיקת בג"צ.

זאב אלקין: אני חושב שלא נכון יהיה לנו כוועדת חוקה, חוק ומשפט לשאול שאלה היפותטית, האם ייתכן אפשרות שהרבנות הראשית לא תכבד את פסק בג"צ.

מנחם בן-ששון: אני אסביר לך למה שאלתי את השאלה הזו.

מנחם בן-ששון: מסתובב מכתב החתום בידי הרב אליישיב או בידי עוזרו, שמופנה אל הרבנים שלא נתנו אישור, ויכול להיות שהוא מגיע גם לרבנים שנתנו אישור כשרות, והוא מצפה מהם לעמוד על דעתם ולא לאפשר הכנסתם של אנשים אחרים.

משה גפני: אני מציע להכניס בחוק, שעוזרו של הרב אליישיב לא יכתוב מכתבים.

מנחם בן-ששון: אז איך אתה תעבוד?

מנחם בן-ששון: אני נגד זה.

מנחם בן-ששון: אני לא אהיה שותף לזה, כי חלק ניכר ממרחב הפעילות של הרב גפני לא יהיה אם לא היו מכתבים כאלה מדי פעם.

זאב אלקין: אני חושב, שהרב אליישיב ועוזרו יימצאו את הדרך לאוזנו של הרב גפני, גם אם תאסור עליהם בחוק לכתוב מכתבים, ולכן העניין הוא לא רלוונטי.

עתניאל שנלר: השאלה היא, האם מותר לכתוב מכתב שהוא נגד.

זאב אלקין: עם כל הכבוד שאני רוחש לרב אליישיב כאחד מגדולי הפוסקים של הדור, הוא לא הרב הראשי לישראל.

זאב אלקין: לכן, אם הוא כתב מכתב או לא, זה לא נושא לדיון.

יצחק לוי: הרב הראשי לישראל הוא שליחו.

זאב אלקין: לא.

זאב אלקין: הרב הראשי לישראל הוא שליחנו.

יצחק לוי: ממש לא.

זאב אלקין: הכנסת כמערכת פוליטית שלחה את נציגיה, והיתה מעורבת בבחירתו של הרב הראשי.

זאב אלקין: כל אחד שעשה בחירה והסכמים, כולל נציגי מפלגות כאלה ואחרות, יעשה את חשבון הנפש האם הוא עשה צעד נכון או לא.

זאב אלקין: זה כבר נעשה, והכנסת המייצגת את העם עשתה את שלה.

זאב אלקין: אין להטיל אחריות על הרב אליישיב.

זאב אלקין: זכותו לפעול כפי שהוא רוצה.

זאב אלקין: אני חושב, שזה יהיה לא נכון להעמיד את האופציה הזו לדיון.

זאב אלקין: אם תחליט מועצת הרבנות הראשית שהיא לא ממלאת את החלטת בג"צ, אז אנחנו נקיים כאן דיון.

זאב אלקין: בעיני, זה נורא שהגענו לזה שבג"צ צריך להתערב בפעילות של הרבנות הראשית, אבל מי שהביא את זה על עצמו זו הרבנות הראשית.

זאב אלקין: נכון לעכשיו, אדוני היו"ר, אני מציע לך להוריד את השאלה הזו מסדר היום.

מנחם בן-ששון: אני מקבל את ההערה.

זאב אלקין: אני מגיע לנושא השלישי, שהוא צריך להיות עיקר הדיון, היות ועוד אין לנו החלטה של מועצת הרבנות הראשית בעקבות הפסק.

זאב אלקין: זו צריכה להיות מהות הדיון שלנו.

זאב אלקין: אני אומר את הדברים בכאב רב.

זאב אלקין: אני מגיע לשאלה של חוק איסור הונאה בכשרות.

זאב אלקין: בזמנו פניתי אליך, אדוני היו"ר, אחרי ישיבה קודמת בנושא, והפניתי את תשומת לבך לכך שהוועדה הזו אחראית על התקנות ועל ביצוע החוק.

זאב אלקין: לכן, העובדה הזו יחד עם העובדה שהוועדה הזו גם מוסמכת להוביל יזמות חקיקה ישירות לקריאה ראשונה, נותנות לנו כאן פתח לדיון מהותי ולא פשוט.

זאב אלקין: השאלה היא, האם בהתחשב במדיניות הנוכחית של הרבנות הראשית, סעיף 2 בחוק לא דורש שיקול דעת מחדש.

זאב אלקין: האם האמירה הגורפת של החוק שמגדילה את הגורמים שרשאים לתת את תעודת ההכשר ל-3 גורמים בלבד: מועצת הרבנות הראשית לישראל, רב מקומי או הרב הראשי לצה"ל, היא נכונה או לא.

זאב אלקין: אני מעלה את השאלה הזו, אבל אין לי עוד עמדה מוחלטת.

זאב אלקין: אני מעלה את השאלה בכאב רב, כי אני לא חשבתי שנגיע לזה.

זאב אלקין: אני חושב, שיש משמעות גדולה מאוד לרבנות הראשית, שמהווה סמל.

זאב אלקין: אני תמכתי בשתי ידיי בהענקת סמכויות לרבנות, כך שישנו מבנה היררכי.

זאב אלקין: אם הגענו עד כאן, זה המקום לשאול את השאלה, האם הסעיף הזה הוא לא גורף מדי.

זאב אלקין: אם הרבנות אל רוצה להגיד דברים באופן ישיר ומנסה ללכת בשתי דרכים בו זמנית, וגם מנסה לעשות דברים שעדיף לא לכתוב אותם אלא רק להגיד אותם, אז אולי הגיעה העת לשאול את השאלה הזו.

מנחם בן-ששון: אני נעניתי לאתגר הזה אחרי הישיבה הקודמת, ואני הבאתי הנה את הנוסח האופציונאלי לסעיף הנוכחי.

עמירה דותן: אני הקול היחיד שאינו דתי, ולכן הקול שלי מאוד חשוב.

עמירה דותן: אני מצד אחד מאוד מוקירה את החוק, ומצד שני מאוד אוהדת את החוקים היהודיים, כמו חוק השמיטה, שהוא חוק יפה.

עמירה דותן: הבעיה שלי כאזרחית שאיננה שומרת מצוות עם החוק הזה, היא שאני מרגישה מיותרת בדיון הזה.

עמירה דותן: המילים הנאמרות כאן אינן מילים שלי כמייצגת אוכלוסייה מסוימת.

עמירה דותן: אני מאוד מכבדת את השמיטה, אבל היא איננה באה לידי ביטויי ברלוונטיות של המילים הגדולות שאתם מדברים עליהן בפן ההלכתי.

עמירה דותן: אם אנחנו ככנסת ישראל רוצים לייצג גם את הציבור שאיננו שומר מצוות, אבל הוא יהודי מאוד, מסורתי מאוד ורוצה לראות את מדינת ישראל כמדינה יהודית, מוכרחים למצוא דרך שהשיח הזה לא יהיה שיח של קבוצה אחת באוכלוסייה.

עמירה דותן: צריך למצוא דרך ששמיטה תהיה שמיטה לכולנו, עם אפשרות לעדכן את אותם חוקים באיזון שבין ההלכה לבין העובדה שאנו ב-2007.

עמירה דותן: החיבור הזה צריך להיעשות על ידי אותם הוגים ורבנים, אותם אנשים שיכולים לחשוב לא רק על מה שהיה אלא גם על מה שיהיה.

עמירה דותן: צריך למצוא את הדרך, איך השמיטה הזו תדבר גם אלי.

עמירה דותן: הרבנות הראשית היא רבנות ראשית גם שלי ולא רק של האנשים שומרי המסורת.

משה גפני: אני ראיתי עכשיו את הצעת החוק.

מנחם בן-ששון: אנחנו יכולים לעבוד עליה, לתקן אותה.

מנחם בן-ששון: אני מניח, שאקבל פטור מחובת הנחה.

משה גפני: ברור.

משה גפני: למען הגילוי הנאות, אני רוצה להקדים ולומר כי יו"ר הוועדה ביקש לעדכן אותי לפני כן, אבל בגלל סיבות טכניות לא עודכנתי.

משה גפני: זה לא נעשה במחטף.

מנחם בן-ששון: זה לא חוק להצבעה.

מנחם בן-ששון: על סדר היום יש שני סעיפים.

מנחם בן-ששון: הסעיף השני הוא חוק ההונאה בכשרות.

משה גפני: אני מבקש לא לדבר על החלק המהותי של העניין, אלא רק על החלק הטכני.

משה גפני: תסלח לי, אדוני היו"ר, אם אני אומר את כל אשר על לבי.

משה גפני: יכול להיות שאני אעבור על כמה סעיפים בשולחן ערוך.

מנחם בן-ששון: מה זה בן אדם לחברו לעומת בן אדם למקום?

משה גפני: יש לי היתר מכירה.

נסים זאב: ההיתר שלך בינתיים הוא רק לדבר.

משה גפני: אני יושב כבר שנה וחצי בוועדה הזו.

משה גפני: הטיפול האינטנסיבי בוועדת חוקה בנושא של השמיטה מפן אחד שלו, הוא מאוד מוזר בעיני.

זאב אלקין: אינטנסיבי?

משה גפני: אינטנסיבי ממש.

זאב אלקין: היית צריך להיות בדיון על הניאו נאצים.

מנחם בן-ששון: כאשר תרשה ליו"ר הוועדה למלא את תפקידו, זה ודאי יעזור.

משה גפני: היו כמה דיונים, בהם הוועדה הזו דנה בעניין הזה.

משה גפני: אני לא יודע אם זה תפקידה, אבל יש דברים אינטנסיביים.

מנחם בן-ששון: הרב גפני מתכוון, שזה כבר הדיון השני תוך פחות מחודשיים.

משה גפני: הדיון הוא אינטנסיבי, כאשר אתה דן בו רק מפן אחד.

משה גפני: אתה לא דן על החלק הזה שבו שר החקלאות איננו מאפשר לייבא ירקות לאותו ציבור שאיננו מקבל את היתר המכירה.

משה גפני: הציבור הזה הוא מיעוט, אבל הוא מיעוט שצורך את הירקות כמו כל אחד אחר.

משה גפני: בתור נקמה על זה שהרבנות איננה מאפשרת את היתר המכירה, שר החקלאות איננו מאפשר ייבוא.

יצחק לוי: הרבנות מאפשרת, רק רבני הערים לא.

יצחק לוי: הרבנות כן מאשרת.

יצחק לוי: זו הבעיה שנוצרה.

משה גפני: אני לא נכנס לפרט הזה.

עתניאל שנלר: תרתום את הוועדה לכך שרבני ערים ייתנו את ההיתר, ואנחנו נירתם לכך ששר החקלאות ידאג לאותו ציבור.

משה גפני: אני מאוד מודה לכם, שאתם תרתמו לעניין הזה אם אני ארתום את הרבנות לעניין של היתר המכירה.

משה גפני: אני שמעתי על ענישה קולקטיבית.

עתניאל שנלר: הנתונים שאתה אומר לוועדה לא נכונים.

עתניאל שנלר: רק לפני שבוע שר החקלאות ביקש היתר מיוחד, לייבא תוצרת חקלאית מרצועת עזה, על אף ההגדרות הביטחוניות שם, על מנת לתת סיפק בידי אלה שרוצים להקפיד בעניין השמיטה ולא להיאחז בהיתר מכירה.

עתניאל שנלר: דווקא הוא ביקש את הדבר הזה.

אייל ישראלי: הוא ניסה למנוע להביא מעבר לציבור החרדי, הציבור שאונסים אותו להשתמש בזה.

משה גפני: אני לא יודע מה שר החקלאות עושה, אבל אני הולך לקנות ירקות ביום חמישי ואני יודע מהם המחירים.

מנחם בן-ששון: אתה יודע למה המחירים גבוהים כל כך?

מנחם בן-ששון: משום שכל האוכלוסייה צריכה לקנות את הדברים מאותה הקופה.

משה גפני: באמת?

משה גפני: אנו דנים פה על סמלים ולא על מה שקורה בפועל.

משה גפני: אני יודע מה קורה בפועל, יש פה נקמה של שר החקלאות, עם סיפורי המעשיות של עזה.

משה גפני: הוא יודע שלא נותנים אישור להביא ירקות מעזה.

משה גפני: יש הסכם סחר עם ירדן, שצריך להביא משם ירקות, והוא מונע את זה.

משה גפני: אני לא מדבר על החלק באוכלוסייה, שכופים עליו את היתר המכירה.

משה גפני: יש 8%-10%, שהם לא סומכים על היתר המכירה ורוצים לקנות ירקות.

משה גפני: למה להם הוא לא נותן את הירקות?

משה גפני: האם זו ענישה קולקטיבית?

משה גפני: האם זו עזה, ששם סוגרים את החשמל כדי לאלץ את החמאס לא לירות טילים על ישראל?

משה גפני: אדוני היו"ר, אתה לא שם לב שאתה לא ממלכתי, שאתה צר אופק, מדבר על השקפת עולמך.

משה גפני: יש ילדים שקונים עגבנייה ב-12 שקלים.

משה גפני: על זה אתה לא מדבר בכלל.

מנחם בן-ששון: אני דיברתי על כך בפעם הקודמת.

מנחם בן-ששון: זה בגללכם, אדוני.

משה גפני: ההבדל בין "שינוי" ל"קדימה", הוא ש"שינוי" היתה אגרסיבית ונלחמה נגד.

משה גפני: אתם ב"קדימה" עושים את זה בחיוך, בנחמדות.

משה גפני: ההרס הכי גדול של הדת במדינת ישראל, זה בגללכם.

עתניאל שנלר: האם אתה חושב שאתה יותר דתי ממני, גפני?

עתניאל שנלר: אתה לא יותר דתי ממני, ואתה לא שומר על החוק יותר ממני.

משה גפני: ב"שינוי" לא היו מעשים לעשות את מה שאתם עושים.

עתניאל שנלר: הדוגמא הטובה ביותר, היא שאתה לא יודע לנהוג בין אדם לחברו לפי ההלכה.

זאב אלקין: חה"כ גפני, האם אתה יודע משהו על שינוי בהשתייכות הפוליטית של שר החקלאות?

זאב אלקין: אתה מחדש פה דברים.

זאב אלקין: דיברת על שר החקלאות ועל קדימה.

משה גפני: הוא מקבל את מלוא הגיבוי ממפלגת השלטון.

משה גפני: גם כאן בוועדה זה נאמר כמה פעמים.

משה גפני: לא היתה מלחמה כזו בדת בתקופת "שינוי".

עתניאל שנלר: אף אחד לא הולך נגד הציבור החרדי.

משה גפני: חה"כ שנלר, אני שמח שהוצאתי אותך מהכלים.

משה גפני: קודם אני יצאתי מהכלים.

משה גפני: אני מדבר רק על עובדות.

משה גפני: מה שמפלגת השלטון הזו עושה בנושאים הדתיים, לא עשתה "שינוי".

זאב אלקין: כמו חוק נהרי ודברים כאלה.

משה גפני: גם בחוק נהרי פעלתם ממש יפה.

משה גפני: עד לרגע זה החוק לא מיושם.

משה גפני: התוצאה היא שמה שקורה היום בנושאים הדתיים לא היה בתקופת "שינוי".

משה גפני: אני יכול לעבור איתך סעיף-סעיף.

משה גפני: נניח לעניין, כי הרי אנו עוסקים בשמיטה כל הזמן, ורק מההיבט הצר של השקפת עולם מוגדרת.

נסים זאב: למה "שינוי" נשארה בשלטון?

נסים זאב: אז היה יותר טוב כי אגודה היתה עם "שינוי".

משה גפני: יהדות התורה לא ישבה אפילו יום אחד עם "שינוי" בקואליציה.

יעקב כהן: אנחנו נכנסנו והם יצאו.

משה גפני: לא.

משה גפני: אתה לא היית.

משה גפני: אנחנו הודענו לראש הממשלה שרון, שכל עוד "שינוי" בקואליציה אנחנו לא ניכנס לקואליציה.

יעקב כהן: זה היה עיקרון.

מנחם בן-ששון: חברים, היום אנחנו לא דנים בשינוי שיטת ממשל.

משה גפני: אותי למדו בחוג למדעי המדינה באוניברסיטה הפתוחה, שמהותה של דמוקרטיה זה שיש קואליציה ויש אופוזיציה.

משה גפני: עם "שינוי" בשלטון אנחנו אופוזיציה.

יצחק לוי: למה לדון על מי שמת?

משה גפני: אני טוען שהוא קם לתחייה עם חיוך, עם שמות אחרים.

מנחם בן-ששון: האם אלה דיני שמיטה ב"שינוי".

עתניאל שנלר: זו הוצאת שם הרע.

משה גפני: יש לי היתר מכירה.

עתניאל שנלר: מבחינה הלכתית, זה המוציא שם רע.

עתניאל שנלר: מי שאומר עלי שאני כמו "שינוי", זה המוציא שם רע ברבים, והוא צריך ללכת לקרוא עכשיו את שולחן ערוך ואת ההלכה בשביל להבין את ההיתר למוציא שם רע.

משה גפני: יש לי היתר מכירה.

דוד רותם: אדוני היו"ר, אני רוצה למחות.

דוד רותם: אני לא מבין מה ההבדל ביני לבין אנשי "שינוי".

דוד רותם: כולם יהודים.

מנחם בן-ששון: הרב גפני, בוא נגיע לענייני שמיטה בכל זאת.

משה גפני: אני לא מדבר על הדבר המהותי, אלא רק על החלק הטכני של העניין.

משה גפני: הציע הרב לוי הצעת חוק, שאני חשבתי שהעיתוי שלה לא נכון.

משה גפני: זה חוק שבמהותו חוק מנהלי.

משה גפני: אם זה היה בימים אחרים, אז אולי הייתי תומך בזה.

משה גפני: זה מקבל קונוטציה לא טובה.

משה גפני: על מה אתה דן, אדוני היושב ראש?

משה גפני: מה אתם עושים עכשיו באופן נורא?

משה גפני: אתם לוקחים את הדבר שהוא מבחינה חוקית וסטטוטורית הוא הגוף המוסמך לדון בנושאים הלכתיים.

משה גפני: כך קבעה הכנסת.

משה גפני: הכנסת גם קבעה את האופן שבו שהגוף הזה נבחר.

משה גפני: זה הגוף המוסמך לדון בנושאים ההלכתיים.

משה גפני: רבים מהחברים כאן אמרו, כי הוא גם סמל של מדינה יהודית.

משה גפני: אני לא נכנס לנושאים הלכתיים.

משה גפני: אני לא יודע מה שיקולי הדת שלהם ואיך הם נבחרו.

משה גפני: אני יודע שהם נבחרו כמו שנבחרו רבנים ראשיים קודם, וכמו שנבחרה מועצת רבנות ראשית קודם.

משה גפני: אותי למדו חלק מהנוכחים כאן, שאני כחרדי לא מבין בנושא הממלכתי בכלל, אני לא יודע שמדינת חוק ועליונות החוק הם הדברים החשובים ביותר.

משה גפני: אני הפנמתי את העניין הזה.

משה גפני: לכן, מועצת הרבנות הראשית היא הגוף המוסמך לקבל החלטות.

משה גפני: מועצת הרבנות הראשית קיבלה או עלולה לקבל החלטה, שהיא החלטה לא טובה.

משה גפני: מה אתה מציע, אדוני היושב ראש, להוריד מהסמכות שלה.

זאב אלקין: אני הצעתי שהיא תקבל החלטה.

משה גפני: אני לא מצוי בזה.

משה גפני: אני לא יודע אם היא קיבלה או לא קיבלה החלטה.

משה גפני: לימדו אותי אנשי הציונות הדתית, שאני כחרדי לא מבין בממלכתיות וכי גם למדינה יהודית צריך שתהיה מועצת רבנות ראשית ורבנים ראשיים.

משה גפני: לאט-לאט הפנמתי את זה עם הזמן.

משה גפני: עכשיו אתם הולכים לשבור אותי מוראלית.

משה גפני: מה אתם אומרים?

משה גפני: אתם אומרים, שאם מועצת הרבנות הראשית תקבל החלטה הלכתית בניגוד לבג"צ, זה לא בסדר.

מנחם בן-ששון: מחקתי את השאלה שלי.

מנחם בן-ששון: חה"כ אלקין העיר לי, ואני מייד מחקתי את השאלה.

דוד רותם: אני במקומך הייתי עושה יום שמחה.

דוד רותם: כנראה, שהציונות הדתית הגיעה למסקנה שאתה הגעת אליה כבר לפני 20 שנה, שהרבנות הראשית כנראה גוף לא מספיק טוב וצריך לשנות את החוק.

דוד רותם: מקבלים את גישתך.

דוד רותם: מה קרה שאתה כל כך מגן על הרבנות הראשית.

משה גפני: אתה חבר כנסת חדש.

דוד רותם: אבל את הרבנות הראשית אני מכיר הרבה שנים.

משה גפני: אני הפנמתי לפני הרבה שנים, שלמדינה יהודית ודמוקרטית חייב שיהיה גוף ממלכתי, רבנות, מועצת רבנות ובתי דין.

משה גפני: מה אתם מציעים?

משה גפני: שאם מועצת הרבנות הראשית תקבל החלטה שלא לרוחכם, צריך יהיה להחליף אותה או לתת סמכויות למישהו אחר.

משה גפני: משל למה הדבר דומה?

משה גפני: שאם איזושהי ערכאה שיפוטית שדנה על פי מערכת חוקית כלשהי, בית משפט, בית דין לעבודה, תקבל החלטה שלא מוצאת חן בעינינו, אנו נפקיע את הסמכות שלה.

עתניאל שנלר: אבל זה לא המקרה.

דוד רותם: אם אתם תשתלטו על בית המשפט העליון, אנחנו נשנה את הכל.

עתניאל שנלר: זה לא נכון.

מנחם בן-ששון: האם אתה לא רוצה לקבל את החוק הזה?

משה גפני: אני מציע, לשנות גם את החוק הנוגע לרב הראשי לצה"ל.

משה גפני: יכול להיות שהרב הראשי הבא יהיה חרדי, ולכן בוא נשנה גם את זה עכשיו.

עתניאל שנלר: הרבנות הראשית קיבלה היתר מכירה.

משה גפני: בטיוטה של החוק כתוב, שאיפה שיש רב חרדי צריך למחוק ולתת סמכויות למישהו אחר.

משה גפני: איפה שאין רב חרדי, אפשר להשאיר.

זאב אלקין: חס וחלילה.

משה גפני: זה בדיוק מה שכתוב.

זאב אלקין: הסמכויות של הרב הראשי נשארות אצלו.

משה גפני: אין ספק, שאם הרב הראשי לצה"ל היה רב חרדי שלא סומך על היתר המכירה מבחינה הלכתית, בן ששון היה מוחק את זה גם.

מנחם בן-ששון: אני מבין, שאתה לא בעד ההצעה שלי.

משה גפני: אני מסיים ואומר, שיש הרבה דברים שוועדת החוקה צריכה לעסוק בהם.

משה גפני: למשל, הנושא שסוהרים נוסעים לבתי משפט בשבת.

משה גפני: זה חוק שעבר בוועדה כאשר שאול יהלום היה היו"ר.

משה גפני: הפרצה הזאת לא הסתיימה.

משה גפני: כוונת המחוקק היתה, שלא יביאו עצורים בשבת לבתי המשפט.

מנחם בן-ששון: בשלושה ימים של ראש השנה בכל יום הייתי בבית המשפט.

משה גפני: הוועדה היתה צריכה לדון בזה.

משה גפני: אנחנו נמצאים במדינה יהודית, ו"קדימה" זה לא "שינוי", זו מפלגה פלורליסטית.

משה גפני: בתקופתו של שאול יהלום, דנו על הנושא הזה וקיבלו החלטה.

משה גפני: אני מציע, לקיים על זה דיון.

יצחק לוי: אנחנו מערבבים פה כמה נושאים.

יצחק לוי: אני רוצה להתחיל בהתנהלות של הרבנות הראשית.

יצחק לוי: אנו צריכים לבקש מהרבנות הראשית, שתדווח לוועדה על החלטות המועצה, ותאמר לנו מהם הצעדים שהרבנות עומדת לנקוט כדי שאפשר יהיה לקנות היתר מכירה בכל הערים.

יצחק לוי: אני מציע, שזאת תהיה אחת ההחלטות.

יצחק לוי: הרבנות הראשית יכולה לעשות שגיאות.

יצחק לוי: אף אחד לא חסין מפני שגיאות.

יצחק לוי: גם סמלים לא חסינים מפני שגיאות.

יצחק לוי: ראינו כבר הרבה סמלים בארץ שעשו שגיאות חמורות.

יצחק לוי: כנראה שהרבנות הראשית הפעם שגתה.

יצחק לוי: היא לא שגתה בהלכה, אלא בניהול.

יצחק לוי: הרבנות הראשית התירה היתר מכירה.

יצחק לוי: זו הכותרת.

יצחק לוי: היתר המכירה קיים ברבנות הראשית לישראל.

יצחק לוי: הרבנות הראשית התירה היתר מכירה על אף התלבטויות רבות.

יצחק לוי: הרב אברהם יוסף שרטט כאן

יצחק לוי: בפנינו את ההתלבטויות שהיו: בהתחלה לא רצו לתת היתר מכירה, אחר כך רצו לתת היתר מכירה רק לפרות, אחר כך הרחיבו את זה גם לגבי ירקות וכו'.

יצחק לוי: היו התלבטויות רבות, ובסופו של דבר הרבנות הראשית התירה היתר מכירה מתוך הבנה שיש צורך בכך.

יצחק לוי: הרבנות הראשית לא יכולה לקבל פיסקה הלכתית שמושפעת מהמצב במדינה, כי ההלכה גם מתחשבת במצב במדינה, ואחר כך ליצור מצב שחצי מהמדינה לא תקבל היתר מכירה.

יצחק לוי: זה דבר בלתי אפשרי.

יצחק לוי: אני מצטער שבג"צ התערב כאן.

יצחק לוי: זה רע, אבל הבג"צ לא התערב בעניינים הלכתיים.

זאב אלקין: אפילו הבג"צ התערב.

משה גפני: אני קראתי את פסק הדין.

משה גפני: ועוד איך שהוא התערב.

יצחק לוי: גם אני קראתי את פסק הדין.

יצחק לוי: הבג"צ בא אמר: לו הרבנות הראשית לא היתה מתירה היתר מכירה, יכול להיות שהוא היה כותב אחרת.

יצחק לוי: הבסיס של הבג"צ הוא שהרבנות התירה היתר מכירה.

יצחק לוי: הוא אומר שאם כך הדברים, תסבירו את העניין.

יצחק לוי: כלומר, אל תשאירו את המצב כך שבגלל שיש רבנים שלא מסכימים לתת היתר מכירה, אי אפשר בערים האלה לאפשר היתר מכירה.

יצחק לוי: עודד וינר, אני רוצה לומר לך שאי אפשר לקבל דיווח חצי נסתר.

יצחק לוי: אנו כנסת.

יצחק לוי: חייבים לומר לנו מה המצב.

יצחק לוי: אם בירושלים אין בעיה, חייבים לומר זאת.

יצחק לוי: אם ברעננה אין בעיה עם המלונות ויש בעיה עם הירקנים, צריכים לומר לנו זאת.

יצחק לוי: הדיווח שנקבל בעוד שבוע-שבועיים, חייב לכלול פירוט.

יצחק לוי: האם נפתרה 90% מהבעיה או 10% מהבעיה?

יצחק לוי: חייבים לקבל פירוט.

יצחק לוי: אי אפשר להשאיר את הדברים בצורה כזו.

יצחק לוי: אנחנו צריכים לבקש מהרבנות הראשית דיווח, ואז נראה איך אנו מתנהלים.

יצחק לוי: לגבי החוק המוצע, אני לא אתמוך בחוק.

יצחק לוי: מנחם, אני לא יודע מי כתב לך את החוק אבל מי שכתב לך את החוק לא מתמצא בהיתרים של רבנות.

יצחק לוי: למשל, היתר לערוך נישואין לא נוגע כלל וכלל לכשרות.

יצחק לוי: היום יש קורסים לעריכת נישואין.

יצחק לוי: לומדים חלק מסוים באבן העזר, ומקבלים היתר לעריכת נישואין.

יצחק לוי: ייתכן ואין למי שעורך נישואין שום מושג בעייני כשרות.

יצחק לוי: זה לא קשור אחד בשני.

יצחק לוי: לו הרבנות הראשית היתה פוסקת שאין היתר מכירה והיינו חושבים שמביא לאסון כלכלי, היינו צריכים לשבת ולדון עם הרבנים ולא לבוא ולפסוק נגד הרבנים.

יצחק לוי: פה הרבנות הראשית התירה ויש בעיה מנהלית, ולכן אנחנו נשנה את כללי מתן הכשרות.

יצחק לוי: יש אולי מקום לשנות, אבל צריך להפעיל הרבה שיקול דעת ולא לעשות זאת מתוך אימפולסיביות.

יצחק לוי: פה לא מדובר באימפולסיביות של רגע אלא באימפולסיביות של חודשיים-שלושה.

יצחק לוי: קרה משהו והולכים לחוקק.

יצחק לוי: צריך לראות מה קורה עם מערך המשגיחים, למי הם כפופים, מהן העלויות וכו'.

יצחק לוי: יכול להיות שהדבר הזה ייקר את הכשרות פי כמה וכמה מונים.

יצחק לוי: אם חנות בבאר שבע תבקש היתר מהרב של נהרייה, זה ייקר את העניין.

יצחק לוי: אנחנו לא יודעים את ההשלכות של מה שכתוב כאן.

יצחק לוי: אני מציע, שלא להעלות את זה להצבעה היום או בפעם אחרת.

יצחק לוי: החוק הזה אינו קביל בצורה מוחלטת.

יצחק לוי: אדוני היו"ר, אם אתה רוצה לשנות את החוק בוא נדבר עם הרבנות הראשית.

זאב אלקין: זה כתוב פה.

יצחק לוי: זה לא נכתב כך.

יצחק לוי: זה נכתב בצורה שאומרת:

יצחק לוי: אנחנו לא סומכים על הרבנות הראשית, אנחנו רוצים לעקוף את הרבנות הראשית.

יצחק לוי: אני חושב, שאנחנו צריכים לבוא ולדבר עם הרבנות הראשית, אם אנחנו רוצים להרחיב את הכשרויות.

יצחק לוי: יש מקום להרחיב את הכשרויות, אבל בהידברות עם הרבנות הראשית.

יצחק לוי: אני רוצה לומר מילה אחת על החוק שהתקבל בקריאה ראשונה אתמול בוועדת הכלכלה.

יצחק לוי: החוק הזה אמור למנוע בעתיד את מה שקורה השנה.

יצחק לוי: החוק מקים לראשונה במדינת ישראל ועדת שמיטה ממלכתית, שפועלת 7 שנים ולא מתחילה לפעול 3 חודשים לפני שמיטה או חודשיים אחרי שמיטה.

יצחק לוי: תפקידה של הוועדה לייעץ ולהמליץ לשר החקלאות ולרבנות הראשית, איך לנהל את שנת השמיטה.

יצחק לוי: זו ועדה שאיננה ועדה מחליטה, ודאי לא בענייני הלכה.

יצחק לוי: היא באה, מנתחת מה שקרה, לומדת לקחים, כותבת דוח ומנהלת את השמיטה בצורה ממלכתית.

קריאה: מה הרכבה?

דוד רותם: ואם הרבנות לא תיתן את ההכשר, אתה תיתן הכשר או הוועדה תיתן את ההכשר?

דוד רותם: האם אתם עושים צחוק מהעבודה?

דוד רותם: מי שנותן הכשר זה רבנים ולא חברי כנסת.

יצחק לוי: אני מבקש מחבר הכנסת רותם לבוא ולשים סימן שאלה על ההערות שלו, ולא להגיד: אתם לא יודעים מה שאתם מדברים, על חוק שהוא חתום עליו.

דוד רותם: אני קראתי את החוק, והכוונה שלו היא לא מה שאתה אומר.

דוד רותם: הוא לא מתכוון להיות זה שינהל את השמיטה 7 שנים ואחר כך יפתור את הבעיה.

דוד רותם: גם אם החוק הזה יעבור, הבעיה שאנו עומדים בפניה לא תיפתר.

יצחק לוי: ודאי שלא.

דוד רותם: אתה הצגת את זה כך, שאם החוק הזה יעבור הכל ייפתר.

יצחק לוי: אני אגיד לך למה זה ייפתר.

יצחק לוי: הוועדה הזו איננה נותנת הכשרים ואיננה פוסקת הלכות.

יצחק לוי: הוועדה הזו מכינה.

יצחק לוי: תפקידה של הוועדה יהיה לדעת מראש מה תהיה עמדת רבני ערים, ולא לעמוד שלושה שבועות אחרי השמיטה עם פה פעור כך שאנו עומדים עם 14 רבנים שלא נותנים היתר מכירה.

דוד רותם: ואז מה תעשה?

יצחק לוי: אני אלך לרבנים הראשיים ואשאל אותם, האם הם התירו היתר מכירה.

יצחק לוי: אם לא, אני אבקש פתרון.

יצחק לוי: אם צריך 50% ייבוא, תנו פתרון בייבוא.

יצחק לוי: תפתרו את הבעיה לפני.

יצחק לוי: למה לפתור את הבעיה תוך כדי שמיטה?

יצחק לוי: למה לא לפתור את הבעיה כאשר אין בחנויות סחורה?

יצחק לוי: למה לא לפתור את הבעיה שנה-שנתיים קודם, ולראות איפה אנו עומדים ומה לעשות?

יצחק לוי: השאלה מה לעשות היא שאלה טובה מאוד, אבל אפשר לשאול אותה גם שנה לפני השמיטה.

יצחק לוי: אפשר לנסות לפתור אותה שנה לפני השמיטה, ואפשר להידבר שנה לפני השמיטה.

יצחק לוי: המטרה של החוק היא להקדים ולאתר את הבעיות, ולראות איך פותרים אותן.

יצחק לוי: החוק לא בא לקחת את הסמכות של הרבנות בפסקה, ולא בא לקחת את הסמכות של שר החקלאות בעניינים עליהם הוא אחראי.

יצחק לוי: החוק בא לתאם בין המדינה לבין הרבנות.

יצחק לוי: אני מקווה שהחוק יעבור, בעזרת השם.

יצחק לוי: בסך הכל יש תמיכה כללית בחוק.

יצחק לוי: הוא כבר עבר בקריאה ראשונה בוועדת הכלכלה.

עתניאל שנלר: בוועדה יש גם חקלאים.

יצחק לוי: בוועדה יש חקלאים, אנשי אוצר, שני רבנים ראשיים, מועצת רבנות ראשית, מכונים העוסקים בענייני השמיטה והמצוות התלויות בארץ, נציג ארגון חקלאי ישראל.

יצחק לוי: זו ועדה שתשב במשך 7 שנים.

יצחק לוי: אני אמרתי אתמול לאנשי משרד החקלאות, כי לא צריך להקציב את תקציב השמיטה רק שנה לפני השמיטה או בשנת השמיטה.

יצחק לוי: אם רוצים לתכנן מצעים מנותקים בעוד 10% מהתוצרת, אז בוא נתקצב את זה שנתיים-שלוש לפני.

יצחק לוי: נניח שאחד הפתרונות שהרבנות תציע, זה לעבור להרבה יותר סחורה במצעים מנותקים בשנת השמיטה.

יצחק לוי: אפשר לתכנן את זה.

יצחק לוי: הכל הוא עניין של תכנון ומציאת פתרונות.

יצחק לוי: אני מקווה, שהחיכוכים שיש השנה ברבנות, הם אחרונים בעניין.

יצחק לוי: הוועדה הזו תצטרך במשך השנים למצוא פתרונות לכל בעיה, כדי שנציג לשנת השמיטה הרבה יותר מוכנים.

מנחם בן-ששון: תודה.

מנחם בן-ששון: מר ישראלי, בבקשה.

מנחם בן-ששון: מר ישראלי הוא זה שהגיש את הבג"צ.

מנחם בן-ששון: אנו חייבים לו הרבה תודה.

משה גפני: אדוני היו"ר, כאשר אתה מדבר בנושא של השמיטה, אל תדבר בשמי.

משה גפני: אל תדבר לגבי הבג"צ.

משה גפני: יש דברים שאתה לא יודע.

מנחם בן-ששון: אני קראתי אותו.

משה גפני: יש גם דברים שלא קראת.

מנחם בן-ששון: אם הרבנות היתה ממוסמכת היית בטח קורא הרבה יותר.

משה גפני: היות וזה נושא אידיאולוגי מהמדרגה הראשונה, נושא של השקפת עולם, אני מודיע כאן לפרוטוקול שבנושא הזה אתה לא מדבר בשמי.

נסים זאב: ממתי הוא מדבר בשמך?

משה גפני: הוא שלח מכתב לרבנות, והוא אמר שזה גם בשמי.

אייל ישראלי: אני הגשתי ליו"ר הוועדה, הצעה לתיקון חוק הונאה בכשרות, כך שייפתרו חלק גדול מהבעיות.

אייל ישראלי: אנחנו עתרנו לבג"צ, ואנחנו ננסה לוודא שפסק הדין ייושם, ולא נדרוש בזיון.

אייל ישראלי: ביום חמישי הקרוב ייתנו פתרון לפחות לגבי 4 ערים, בהן הבעיה חמורה: הרצלייה, נתניה, פתח תקווה ועפולה.

אייל ישראלי: אנו ממתינים לפתרון להיתר המכירה.

אייל ישראלי: ברגע שיש בידנו פסק דין, כל הפרה שלו היא בזיון בית משפט ומישהו יצטרך לתת את הדין על זה.

דוד רותם: כאשר אתה אומר בזיון בית משפט, אתה מתכוון שמועצת הרבנות הראשית תיכנס לכלא או שיטילו עליה קנס?

דוד רותם: למה אתה מתכוון?

אייל ישראלי: יכול להיות שהמועצה הדתית המקומית היא המבזה.

משה גפני: האם לחברה שאתה מייצג היו בעיות של כשרות שלא קשורות לשמיטה?

אייל ישראלי: אין עסק שאין לו בעיות כשרות.

אייל ישראלי: תמיד יש ובכל יום יש, זה חלק משגרת העבודה.

משה גפני: האם לחברה שלכם היו בעיות של כשרות עם הרבנות הראשית, שלא קשורות לשנת השמיטה?

אייל ישראלי: כל עוד אנחנו עסק שיש לו כשרות, ישנן בעיות הקשורות לכשרות.

אייל ישראלי: זה חלק משגרת העבודה.

אייל ישראלי: אני הייתי פה בדיון ערב ראש השנה, ואז הזהרתי שאילולא תיפתר הבעיה של כפייה על ציבור גדול סחורה ממחסני שמיטה, המצוקה תבוא דווקא במגזר החרדי והם יהיו הנפגעים.

אייל ישראלי: זאת כי ידעתי שכמויות הייבוא מוגבלות.

אייל ישראלי: אם מלון דניאל צריך להתחרות עם הילד מאלעד על עגבנייה, המחיר יגיע ל-12 שקלים.

אייל ישראלי: כוח הקנייה של בתי המלון באזורים הללו בוודאי חזק מכוח הקנייה של הילד החרדי.

אייל ישראלי: הפגיעה באה במקום הלא דרוש.

אייל ישראלי: אפשר לפטור את מלון דניאל מזה, והילד החרדי יוכל לקנות עגבנייה יותר בזול.

יעקב כהן: האם יש היום במלון דניאל עגבנייה היום?

אייל ישראלי: בית המשפט שאל, מה השתנה השמיטה הזו.

אייל ישראלי: הרי הרב יעקובוביץ ממונה בהרצלייה משנת 1954.

אייל ישראלי: מסתבר שהיה בהרצלייה רב ספרדי שהלך לעולמו, וזה פגע בשגרת העבודה בהרצלייה עד השמיטה הנוכחית.

אייל ישראלי: אני ביקשתי מהוועדה לחשוב על תיקון לחוק הונאה בכשרות שמנוסח כך: "דינה של כשרות שהוצע על פי חוק זה כוחה יפה בכל רחבי הארץ.

אייל ישראלי: לא יתנה רב מוסמך מתן תעודת כשרות באספקת מצרכים בעלי כשרות מקומית מסוימת, או כשרות שלא על פי חוק זה.

אייל ישראלי: את התיקון הזה הצעתי, ואני חושב שזה היה פותר בעיות של שנת השמיטה וחלק מן הבעיות בהן אנו נתקלים לאורך כל 7 השנים ביום-יום למשך כל השנים.

דוד רותם: אנו מדברים על תיקון לחוק שטרם מונח?

דוד רותם: אני לא מבין את זה.

אייל ישראלי: עצם העובדה שהיינו צריכים לגשת לבג"צ, נבעה מלאקונה בחוק הזה.

אייל ישראלי: אולי למחוקקים היתה כוונה נכונה, אבל הפירוש שלו התגלגל לסיטואציות אליהן לא התכוון המחוקק.

אייל ישראלי: לדוגמא, בכשרות ישנו מצב של אי כיבוד ערכאות מקבילות.

אייל ישראלי: רב של עיר מסוימת לא מקבל כשרות שניתן ליצרן בעיר השנייה, ולהפך.

אייל ישראלי: כלומר, אם יש יצרן מסוים שצריך לשווק ברחבי הארץ, הוא צריך להביא אליו כשרויות של כל הערים כי אחרת יגידו לו שהוא לא יכול למכור פה.

אייל ישראלי: הרב של הרצלייה לא מקבל את הכשרות של הרב של באר שבע.

אייל ישראלי: לבעיה הזו מצאו חברות פרטיות פתרון נהדר.

אייל ישראלי: יש כשרויות פרטיות שמתפרנסות מהחיבור בין הערים.

אייל ישראלי: ישנם גופי כשרות פרטיים שנותנים לאותו יצרן כשרויות נוספות מעבר לכשרות מקומית שעל פי חוק הוא צריך, ובעזרתן הוא מתקשר לאותן ערים בהן הרב המקומי לא מקבל את הכשרות שלו.

אייל ישראלי: הירק, לדוגמא, מגיע מהכפרים.

אייל ישראלי: אם אני יצרן של ירק ואני רוצה למכור בתל אביב, ירושלים, פתח תקווה ונתניה, אומרים לי לדאוג שתהיה לי חותמת של אפרתי, ואז אני אוכל למכור ללא הפרעה.

אייל ישראלי: אם אין חותמת של אפרתי, אצלנו בעיר לא תמכור.

אייל ישראלי: כל משגיח כשרות יגיד לי, שאני לא אקבל חותמת כשרות אם אני אקנה ירק שלא עם חותמת מסוימת.

אייל ישראלי: אני אראה לכם שקיות שחתומות על ידי 6-7 חותמות.

אייל ישראלי: כל זאת למה?

אייל ישראלי: הרי יש רב ליישוב, למועצה האזורית, שנותן כשרות.

אייל ישראלי: כל זה כדי שלא ימנעו ממנו מכירה בערים בישראל.

אייל ישראלי: הוא רוצה למכור את התוצרת שלו בכל הארץ, וכדי שהרבנים באותן ערים יתירו למשגיחים להכניס את הירק שלו למרק שלכם, הוא צריך חותמת.

אייל ישראלי: הבעיה היא חמורה במיוחד בבתי אוכל ולא בחנויות.

אייל ישראלי: חנויות יכולות לבחור את הכשרויות.

אייל ישראלי: זה עניין פרסומי.

אייל ישראלי: בתי אוכל אנוסים להכניס מוצרים על פי הוראת הרב המקומי שלהם.

אייל ישראלי: כלומר, אם הרב בהרצלייה אומר לכל בתי המלון בהרצלייה שלא להכניס ירק ללא חותמת של אפרתי, הוא נותן לאותו עסק פרטי לנהל עשרות אתרים שעוסקים בגידול בכל רחבי הארץ.

אייל ישראלי: כל זה למה?

אייל ישראלי: יש להם רב מקומי שבדק את הסחורה ונתן הכשר.

אייל ישראלי: הבעיה הזו קיימת גם בנתניה, בהרצלייה, בפתח תקווה, בעפולה וברחובות.

דוד רותם: למה אותו בית עסק צריך הכשר?

דוד רותם: אתם לא תחליטו בשבילי מה אני אוכל ומה אני לא אוכל.

דוד רותם: אני רוצה הכשר מסוים.

אייל ישראלי: בסיסי.

דוד רותם: לא, אני לא רוצה בסיסי.

דוד רותם: חברי הכנסת החרדים רוצים בסיסי.

דוד רותם: אני רוצה סופר מהודר.

דוד רותם: אתה מעלה כאן טיעון כלכלי.

אייל ישראלי: אני טוען שיש לאקונה בחוק.

דוד רותם: זה לא החוק.

דוד רותם: אתה מדבר על ויכוח כלכלי, ואתה הופך אותו לויכוח חוקי.

דוד רותם: אף אחד לא חייב להחזיק בארץ הזו תעודת כשרות.

דוד רותם: מי שלא רוצה לקבל הכשר של הרב המקומי, שלא ישים את תעודת הכשרות שלו.

נסים זאב: בדיוק כמו הגלט בבתי המלון.

דוד רותם: מי מחייב אותם לעשות זאת?

אייל ישראלי: כל בית אוכל שמשרת גוף ציבורי, או שמקבל את מרב הציבור אליו מעוניין בתעודת הכשרות שלו.

אייל ישראלי: את אותה כשרות, שאני ואתה דרך גופי הרבנות המקומית מממנים אותה, מתנים אותה בכשרויות שמחוץ לחוק הזה.

אייל ישראלי: לכן, אני חושב שתיקון בחוק יפתור את הבעיה של השחיתויות שנוצרות סביב הכשרויות הפרטיות.

אייל ישראלי: מעבר לזה, זה יפתור את עלויות הכשרות הכפולות שאנו משלמים.

משה גפני: זה דיון כללי על הכשרות.

מנחם בן-ששון: זה בהחלט קשור לדיון של היום.

משה גפני: זה לא קשור לשמיטה.

מנחם בן-ששון: על סדר היום יש שני נושאים: שמיטה וחוק ההונאה בכשרות.

אייל ישראלי: אני דיברתי על השחיתויות שזה יוצר, ועל מניעת כפל השגחות וכפל כשרויות.

אייל ישראלי: זה מונע גם פיצול של כשרויות.

אייל ישראלי: מטילים על קהל הוצאות שהוא לא הזמין בכשרות מקומית.

אייל ישראלי: פה אפשר ליצור קו ארצי אחיד לכשרות מקומית.

אייל ישראלי: מי שירצה מהודרת יותר, יעשה את זה על חשבונו.

נסים זאב: לגבי החוק, אין לו מקום.

נסים זאב: החוק בא לפסול גדולי ישראל, שלא קשורים לרבנות הראשית, והם לא צריכים תעודה של הרבנות הראשית.

נסים זאב: לציבור החרדי יש בתי דין משלהם והם לא קשורים בכלל לרבנות הראשית.

נסים זאב: האם מי שאין תעודה, את הנייר, הוא לא מוסמך.

זאב אלקין: החוק מרחיב ולא מוציא אף אחד מהרשימה.

נסים זאב: למי יש את הרשימה?

זאב אלקין: יש חוק.

נסים זאב: לך אין שום רשימה ולי אין שום רשימה.

נסים זאב: הרשימה נמצאת בקהילה של כל אחד.

מנחם בן-ששון: אם בלז נותן כשרות, הוא עובר על חוק הונאה בכשרות.

מנחם בן-ששון: אבל הוא לא נותן כשרות אלא השגחה.

נסים זאב: אתה לא יכול להפריד.

משה גפני: לבלז יש גם רבנות.

נסים זאב: יש גם רבנות וגם כשרות, והוא עושה מה שהוא רוצה.

נסים זאב: מי שרוצה לקנות בלז, קונה רק עם השגחה של בלז.

נסים זאב: מי שרוצה לקנות עם השגחה של בדץ, קונה רק עם השגחה של בדץ.

נסים זאב: החוק הזה לא תופס אצל אף אחד, היא הוא לא משפיע על אף אחד.

נסים זאב: אתה לא תכתיב לאף אחד, מה לאכול ומה לא לאכול.

נסים זאב: אני מבין שהפגיעה היא בבתי אוכל.

נסים זאב: אין ספק, שהרבנות הראשית צריכה לומר את דעתה.

נסים זאב: מה היה לפני 20-30 שנה?

נסים זאב: הייתי הולך למחנה יהודה ורואה, שיש היתר של הרבנות הראשית ובדץ, וכל אחד קונה מה שהוא רוצה.

נסים זאב: מי שהיה רוצה להחמיר, היה מחמיר.

נסים זאב: מי שלא רוצה להחמיר וסומך על הרב עובדיה ועל היתר של הרבנות הראשית, היה קונה.

נסים זאב: זה תמיד היה שליש מחיר.

נסים זאב: כך זה צריך להיראות בכל הארץ.

נסים זאב: החוק הזה לא יכול להשפיע על אף אחד.

נסים זאב: כך גם לגבי עריכת נישואין.

נסים זאב: עוברים קורס מסוים, לומדים חלק באבן העזר, עוברים טסט ואז כל אחד יכול לבקש אישור מיוחד רק לעריכת נישואין.

נסים זאב: כמעט כל ראש ישיבה, שאין לו היתר לערוך חופה וקידושין, עורך נישואין לתלמידיו.

נסים זאב: האם כולם לפי החוק שלך – והיא רק שלך.

נסים זאב: היא באה בשם הוועדה, כי אתה היו"ר - עבריינים של חוק הונאה בכשרות?

נסים זאב: לא.

נסים זאב: מה קורה בבתי מלון?

נסים זאב: כל אחד בוחר לעצמו את המלון בו הוא חפץ לפי ההכשר.

נסים זאב: כך גם לגבי המסעדות.

נסים זאב: אתה לא יכול לכפות על ציבור שרוצה להחמיר ולומר לו, אתה צריך לאכול רק של הרבנות.

נסים זאב: אנחנו צריכים לפתור את הבעיה המהותית, והיא הקשה ביותר, שעושים סחר מכר.

נסים זאב: העלויות הן בלתי נסבלות.

נסים זאב: עגבנייה עולה 12 שקלים לקילו.

נסים זאב: הפערים הם כל כך משמעותיים.

נסים זאב: צריך לאפשר גם לאלה שרוצים להחמיר לקבל את המוצרים במחירים סבירים.

נסים זאב: הרב עובדיה יוסף אמר, כי השמיטה נועדה בשביל לעזור לעניים ולא להקלות אותם.

נסים זאב: בפועל, מלקים את אותם מסכנים, את אותם בעלי משפחות שלא יכולים לקנות במחירים כאלה.

נסים זאב: מי שרוצה לסמוך על הרבנות הראשית, שיסמוך.

נסים זאב: אני לא חושב, שהרבנות באה להתנער או להכתיב שמיטה לחומרה.

נסים זאב: הרבנות צריכה לתת בכל עיר את האפשרות לשמיטה לחומרה ואפשרות לסמוך על היתר המכירה.

נסים זאב: לכן, אנו לא יכולים להכתיב לרבנות הראשית מה לעשות ולומר, אם לא תעשו מה שאנחנו דורשים מכם אנו נלקה אתכם.

נסים זאב: אסור שזה יהיה.

נסים זאב: זה לא מכובד.

נסים זאב: כל החוק לא מכובד, לא ענייני ולא רלוונטי.

נסים זאב: הוא לא בר יישום בכלל.

אופיר פינס-פז: אני מצטרף לכל אלה שאמרו איזושהי מילה, שמטילה דופי בהתנהלות הרבנות בהקשר הזה.

אופיר פינס-פז: אני לא אומר את זה בשמחה.

אופיר פינס-פז: הרבנות הראשית לישראל, כפי שאמר חה"כ שנלר, היא לא רק של הציבור הדתי אלא של כל הציבור בישראל.

אופיר פינס-פז: הרבנות הראשית שמה עצמה מההתחלה במקום בלתי אפשרי.

אופיר פינס-פז: אני ניסיתי להתריע, דיברתי עם הרב הראשי לישראל בראשית הדרך, הפצרתי בו לגבות את זה, והוא פעל לפי שפעל.

אופיר פינס-פז: את הבג"צ הזה אפשר היה למנוע.

אופיר פינס-פז: מי שהיה צריך למנוע את הבג"צ הזה זו הרבנות הראשית עצמה, שהסמיכה גורמים הלכתיים בראשות הרב הראשי של העיר חולון, שהגיעו לוועדה והציגו את העניין בצורה המכובדת ביותר ולא זכו לגיבוי מאלה שמינו אותם.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר אפשרו לכל רב את העצמאות המוחלטת והלאומתית שלו עד הקצה בשטח היישוב שלו כאילו שאין רבנות ראשית בכלל.

אופיר פינס-פז: אני חושב, שראוי לנסות ולקדם את הפתרון בהקשר הזה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לתמוך במי שיוביל סוג של אמירת כנסת שהיא חקיקה, כדי שניתן יהיה לסיים את הויכוח הזה ולייצר פתרון לטובת כל עם ישראל בכל מה שקשור לנושא השמיטה.

דוד רותם: חה"כ גפני אמר:

דוד רותם: אני לא יודע מה שיקול הדעת של הרבנים הראשיים ואיך הם נבחרו.

דוד רותם: יש לזה שתי תשובות.

דוד רותם: להם אין שיקול דעת.

דוד רותם: שיקול הדעת הוא לא שלהם, ואתה יודע את זה.

משה גפני: אני לא יודע כלום.

משה גפני: אני בסך הכל חבר כנסת זוטר.

דוד רותם: מכיוון שאתה לא יודע, אני אגלה לך ששיקול הדעת בנושא השמיטה הוא לא של הרבנים הראשיים לישראל.

דוד רותם: איך הם נבחרו?

דוד רותם: אותם אלה שמעולם לא הכירו ברבנות הראשית ומעולם לא רצו את קיומה של הרבנות הראשית השתלטו עליה ולכן הגענו למה שהגענו.

משה גפני: צריך לנתק להם את החשמל.

דוד רותם: כבר מזמן היה צריך לעשות להם את זה.

דוד רותם: יש פה בעיה שהיא נורא קשה.

דוד רותם: אנו לא עומדים עם רגליים על האדמה, אדוני היושב ראש.

יצחק לוי: אנחנו במצע מנותק.

דוד רותם: חה"כ לוי הוא באמת במצע מנותק.

דוד רותם: הוא רואה את הרבנות הראשית כמו לפני 40 שנה.

מנחם בן-ששון: כמו שהוא חינך אותי בבני עקיבא.

דוד רותם: לא הייתי מזכיר לו את העוונות האלה כל יום.

דוד רותם: אתה מזכיר לו את זה יותר מדי.

דוד רותם: דבר שני, הרב גפני רואה ברבנות הראשית את חזות הכל.

דוד רותם: לעניין הזה יש רק פתרון אחר, והרב גפני אמר לנו אותו בפעם הקודמת.

דוד רותם: בישיבה הקודמת הסביר לנו הרב גפני, שהרבנים העירוניים המקומיים הם גדולי התורה, הם הפוסקים לקהילות שלהם.

דוד רותם: אני חושב שהוא צודק.

דוד רותם: לכן, אנו צריכים בחוק להעביר את הסמכויות לרבני העיר.

דוד רותם: אלא מה?

דוד רותם: כאשר הרב בירושלים נותן הכשר למפעל, ההכשר הזה יהיה טוב לכל רחבי הארץ.

דוד רותם: אני מתכוון גם בנושא הגיור צריך לתת את הסמכויות לרבני העיר.

דוד רותם: מי שניסח את החוק הזה עשה טעות נוראה, כי הוא עוד פעם תולה את הכל ברבנות הראשית.

דוד רותם: מחקת את סעיף 2: "רב מקומי המכהן במקום בו נמצא בית האוכל, מקום השחיטה ומקום הייצור של המצרך".

מנחם בן-ששון: לא רציתי שהרב זאב יתרגז עלי.

מנחם בן-ששון: אני השארתי את הרבנות הראשית במקום.

דוד רותם: אבל מחקת את הסעיף 2(2).

מנחם בן-ששון: המילה "רב" נשארה.

עתניאל שנלר: במילים אחרות אתה מציע לבטל את הרבנות הראשית.

דוד רותם: היא לא קיימת כבר.

עתניאל שנלר: זה מזכיר את הרבנות של פריס, פרנקפורד, בגדד.

עתניאל שנלר: אנחנו מדינה יהודית.

עתניאל שנלר: אנחנו לא בגלות.

דוד רותם: מתי בפעם האחרונה שאלת את הרב הראשי שאלה בהלכה?

עתניאל שנלר: לא אני שאלתי, הציבור, המדינה.

דוד רותם: אני חושב שסעיף 2 צריך להישאר כולו.

דוד רותם: בסעיף ב צריך להיאמר: "מי שהוא רב בישראל ומכהן כרב עיר, רב מועצה אזורית, רב מושב אורה וקיבוץ".

דוד רותם: בסעיף 1 נתת למועצת הרבנות ולמי שהיא הסמיכה.

דוד רותם: הרבנים המקומיים הם רבנים שיש להם תעודת כושר.

דוד רותם: אני לא צריך לרוץ כל פעם לרבנות הראשית על מנת לקבל אישור נוסף.

דוד רותם: אני יכול לומר לכם, כי אדם יכול להיות רב, לקבל תעודת כושר להיות רב עיר או רב ראשי, לכהן 5 שנים כרב ראשי ובשנה השישית להפוך להיות נשיא בית הדין הרבני הגדול העוסק בגירושין ובערעורים.

דוד רותם: האם אתה שאלת מה הוא למד?

דוד רותם: הוא רב עם תעודת כושר ולא יותר מזה.

דוד רותם: מי שנותן לו את תעודת הכושר זו הרבנות הראשית.

דוד רותם: היא צריכה לבדוק מה הוא יודע, ואם הוא לא יודע שלא תיתן לו תעודת כושר.

יצחק לוי: אז אתה לא מבטל את הרבנות הראשית?

דוד רותם: אני מבטל את הרבנות הראשית כמו שעתניאל שנלר רוצה לראות אותה.

30807: לגבי מעמדה של הרבנות הראשית - מי שחרד למעמדה של הרבנות הראשית כסמל צריך להבין שסמל מאחד וכוח פוליטי שלטוני לא הולכים ביחד.

30807: הדוגמא הטובה ביותר הוא נשיא המדינה.

30807: במקום שבו לגוף יש כוח פוליטי ושלטוני, המקום שבו הכוח הזה נושק לאינטרסים כלכליים, ברגע הזה הגוף כבר לא יכול לשמש כסמל מאחד רעיוני ורוחני.

30807: לכן, צריך לקבל החלטה, מהו תפקידה של הרבנות הראשית.

30807: אם תפקידה של הרבנות הראשית להוות סמל, מן הראוי שסמכויותיה לעסוק בעניינים בעלי השלכות כלכליות יצומצמו למינימום.

30807: מי שרוצה את הרבנות הראשית כגוף רגולטיבי שמסדיר תחומים כאלה ואחרים בל יתפלא שישנם מאבקי כוח לגבי השליטה ברבנות, ובל יתפלא שהרבנות הראשית היום לא מאדירה את שמה של היהדות במדינת ישראל, אלא רק ממעיטה את כבודה.

יעקב כהן: מי אתה?

30807: אני נציג התנועה ליהדות מתקדמת, היהדות הרפורמית.

יעקב כהן: לאיפה היא מתקדמת?

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת כהן, אני זוכר את ארגז הירקות שלך מהדיון על הבנקים.

אופיר פינס-פז: איפה ארגז הירקות שלך בדיון על השמיטה?

30807: ביקשתם לברך אבל אתם נמצאים מקללים.

30807: כל הדיון כאן הוא על המחיר הכבד שאנו משלמים על ריכוז הכח בידי הרבנות הראשית שנמצאת בשליטת הממסד החרדי כרגע.

30807: אתם כאן לא רק מרכזים מחדש את הכוח בידי מועצת הרבנות הראשית, אלא אף מוסיפים על כך וקושרים את עניין עריכת הנישואין לזה.

30807: התוצאה של החוק הזה תהיה, שמועצת הרבנות הראשית שנמצאת בשליטה חרדית תתחיל לפסול את תעודת הכושר לעריכת נישואין של רבנים אחרים, שלא יישרו איתה קו בנושא הכשרות.

30807: לכן, גם בהמשך לדבריו של מנכ"ל אסיף, הסוגיה היא לא רק השמיטה.

30807: יש צורך היום להסדיר מחדש את תחום הכשרות באופן שמבזר את התחום ולא מרכז אותו.

30807: יש מקום לחוקק חוק תאגידי כשרות, שיעשה רגולציה גם על התאגידים הפרטיים וגם על הרשות הממלכתית.

30807: תחום הכשרות הוא תחום שראוי לרגולציה, ולא יכול להיות פרוץ באופן שהוא פרוץ כיום.

30807: את כל סוגיות הכשרות צריך להכניס לסל אחד ולהסדיר אותם אחת ולתמיד בחקיקה.

30807: אנו קוראים לוועדה, שלא לעשות פתרון נקודתי.

דוד רותם: האם אתה רוצה להכניס את הכנסת לצלחת שלי?

30807: חס וחלילה.

30807: חבר הכנסת רותם, כשם שהכנסת חוקקה חוק רגולטיבי לגבי שירותים של עורכי דין ורואי חשבון, כי היא מבינה שהשירותים האלה הם שירותים בעלי השלכה משמעותית על חיי היחיד, כך גם כאן.

אופיר פינס-פז: איזו רגולציה אתם מציעים?

אופיר פינס-פז: הדבר היחידי הוא המחיר שהם גובים, שהוא מופקע ומופקר, ובנושא הזה כבר הנחתי חוק שיקבע תעריפי גג לאישורי כשרות.

30807: צריך לטפל בעניין המחיר וגם בשאלה מי משלם, בעל העסק ישירות למשגיח או תאגיד הכשרות.

30807: לכן, מן הראוי להבין היום שסוגית השמיטה היא מרכיב אחד קטן בבעיה הכללית של השחתת מערך הכשרות.

יעקב כהן: אני מתפלא, שעכשיו מביאים חוק לכשרות.

יעקב כהן: האם אתם מתכוונים לשמיטה הזו?

דוד רותם: כן.

יצחק לוי: החוק הזה הוא לא החוק שלי.

יעקב כהן: כיוון שאני לא רואה שהחוק עליו אתה מדבר על השמיטה הזו, וחכמנו אומרים שבמוצאי שביעית עתידים ישראל להיגאל, אז מה אנחנו צריכים לחשוב על השמיטה הבאה?

יעקב כהן: בוא נחשוב על השמיטה הזו.

יעקב כהן: אני מצפה מהוועדה, שברגע הזה תהיינה עגבניות לכל ילדי ישראל.

יצחק לוי: אני מסכים שיהיו עגבניות לכל ילדי ישראל.

יעקב כהן: צריך לפעול למען זה.

יעקב כהן: צריך לקרוא לשר החקלאות לתת את הייבוא שהיה בעבר.

אופיר פינס-פז: זה לא יהיה.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא נפגע בחקלאי ישראל.

יעקב כהן: אני רוצה לקחת לא רק בשנה השביעית, אלא במשך 6 שנים.

יעקב כהן: אדון ישראלי, איך יכול להיות שבשנות ה-70 היו במדינת ישראל 60,000 חקלאים והיום יש פחות מ-20,000?

יעקב כהן: בואו נדאג לחקלאים כל השנה.

יעקב כהן: אני אגיד לך איך לדאוג.

יעקב כהן: איך יכול להיות שהחקלאי מקבל היום פחות משקל על שזיפים, כאשר הרב של היהדות המתקדמת אומר שיש לו בעיה עם הכסף של הכשרות?

יעקב כהן: איזה מוצר יש במדינה שהמייצר מקבל פחות משקל, ואני משלם 9-10 שקלים?

יעקב כהן: אני רוצה לדאוג לחקלאים אבל לא רק בשנה השביעית.

יעקב כהן: בואו נדאג לחקלאים שלא יהפכו לצימרים.

יעקב כהן: בואו נדאג קודם כל לשביעית של היום.

יעקב כהן: לא יכול להיות שהיועץ המשפטי לא מרשה להפסיק את החשמל בעזה, ואת העגבניות בבני ברק ובירושלים הוא מתיר להפסיק.

יעקב כהן: אני לא מסכים לזה.

אופיר פינס-פז: מעזה מקבלים עגבניות.

יעקב כהן: אני רוצה עגבניות מירדן.

יעקב כהן: לכן, אני קורא לכולם להתאחד ולקרוא לשר החקלאות לתת תוצרת, וכל הדברים הנלווים יבואו לידי פתרון.

חיים אמסלם: ברור שכל הנייר הזה מטרתו אחת.

חיים אמסלם: ישנה בעיה לרבני ערים בערים מסוימות לתת כשרות במישרין על דבר שהוא היתר המכירה, נגד מצפונם, נגד דעתם.

חיים אמסלם: מאידך, ישנם צרכים אמיתיים ויש בעיה אמיתית.

חיים אמסלם: כאן מנסים לפתור בעיה על ידי זה שפותחים פתחים, שעלולים להיות סכנה אמיתית לכל הכשרות במדינת ישראל, על ידי גופי כשרות שונים קיקיוניים.

חיים אמסלם: צריך לשבת ולנסח בחכמה דבר שיכול להיות מקובל על כולם, שבמקרים דומים של אותן הערים הללו הרבנות הראשית לישראל תהיה רשאית לתת באופן ישיר כשרות.

יצחק לוי: צריך להחליט על זה ביום חמישי.

חיים אמסלם: הכוונה היא טובה, אבל היא מאוד מסוכנת.

מנחם בן-ששון: הרב אמסלם, אני ציפיתי שהצעת החוק שלך תהיה על שולחננו היום ונוכל לדון בה כהצעה שעברה קריאה טרומית.

מנחם בן-ששון: היא בוועדת כנסת, היא צריכה לקבל אישור לעבור.

חיים אמסלם: היא עברה לוועדת חוקה, אבל אני התחייבתי שלא לקדם אותה עדיין עד אשר נקיים בדיקות מסוימות.

מנחם בן-ששון: אז נוכל לדון גם בסוגיות הללו.

עודד וילנר: אני תוהה לגבי דבריו של חה"כ עתניאל שנלר, שתוהה על ממלכתיות של הרבנות הראשית.

עודד וילנר: דווקא אתה שפועל כה רבות בעניין של חוקים הנושקים לנושא דייני הלכתי:

עודד וילנר: קביעת המוות ונושא הדיינים, יודע כמה אתה נעזר ברבנות הראשית בכל צעד ועניין בצורה מאוד ממלכתית.

עודד וילנר: יש פה נושא שיש בו מחלוקת הלכתית נוקבת חוצה גבולות, ויש בעיה עם זה.

עודד וילנר: האם זה גורם לרבנות הראשית לא להיות ממלכתית?

עודד וילנר: אני לא מדבר על מי שייתן את תעודת הכושר לרבנים.

עודד וילנר: הרבנות הראשית הזו היא הראשונה מקום המדינה, שהכשירה עד עתה למעלה מ-2000 משגיחי כשרות עם בחינות, עם קורס יסודי, בסיסי ומקצועי.

עודד וילנר: היא הראשונה ששנה לפני השמיטה פעלה באופן מעשי באמצעות שכירת אנשים ורבנים בשטח, דבר שלא היה מעולם.

עודד וילנר: תמיד פעלו בחודש האחרון.

עודד וילנר: זה נכון שיש בעיות, כמו בכל דבר במדינת ישראל.

עודד וילנר: האם בגלל פעולה כזו או אחרת החלטנו לתהות על קיומם של גופים אחרים?

עודד וילנר: לא ולא.

עודד וילנר: השאלה אם מותר לרב מסוים לכתוב מכתב בשם רב אחר, היא לא נכונה.

עודד וילנר: גם בג"צ לא תהה לגבי תפקודם של רבני ערים.

עודד וילנר: הוא עמד על זכותם האידיאולוגית.

עודד וילנר: הוא אמר, שהרבנות הראשית כרבנות ממלכתית צריכה לסייע לרבני ערים במידה והם נתקלים בבעיה אידיאולוגית.

עודד וילנר: אין שאלה אם עוזר יכול לכתוב מכתב.

עודד וילנר: ביום חמישי תתכנס מועצת הרבנות הראשית.

עודד וילנר: גם אותה ישיבת מועצה, שחבר הכנסת שנלר דיבר עליה, היתה לפני החלטת הבג"צ, ולכן השתנו הדברים.

עודד וילנר: כמו שאמר היו"ר, תמיד מזומנת הדרך בפני הוועדה לזמן ישיבה נוספת במידה ויצטרכו, אולי פעם כדי לברך את הרבנות הראשית.

עודד וילנר: בהצעת החוק הזו יש ביזור רחב מאוד, שהוא מסוכן מאוד כמוהו במשחקים בין הרבנים השונים.

יצחק לוי: זה גם ייקר את הסחורה.

יצחק לוי: כל אחד ייקח בדרך קצת כסף.

עודד וילנר: יצרו קומבינות בביזור הזה.

עודד וילנר: אם רוצים להציע הצעת חוק, נשב עם הרבנים הראשיים שיתנו דעתם על הדבר הזה.

עודד וילנר: הרבנות הראשית לא מקבלת כמעט כל תמורה.

עודד וילנר: דווקא גופי הכשרות האחרים הם גופים כלכליים.

עודד וילנר: לכן, לגבי הרבנות אין את השאלה הזו.

עודד וילנר: אני מציע, להביא את הצעת החוק בפני הרבנים, להתייעץ ולראות איפה אפשר לשפר ולייעל.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לסכם את הישיבה.

מנחם בן-ששון: אני מעוניין להגיש הצעת חוק, אבל אני רוצה לעשות את זה בעצה אחת עם החברים בוועדה.

מנחם בן-ששון: אשמע את דעתם ואת הפורום שהתכנס כאן היום, נשמע סוגי ציבור שונים, ואז ננסח הצעת חוק מדתית.

מנחם בן-ששון: אני מצפה, מהרבנות הראשית למסמך את הפעילות שלה.

מנחם בן-ששון: גם בית המשפט העליון העיר על כך וגם אני מעיר על כך.

מנחם בן-ששון: שהדברים לא יהיו כתורה שבעל פה.

מנחם בן-ששון: אני מבקש, שהוועדה תקבל דיווח בזמן אמיתי לאחר החלטת הרבנות הראשית, מה החליטה הרבנות בזיקה להחלטתו של בית המשפט העליון.

מנחם בן-ששון: יש לכך זיקה ישירה להחלטתה של הוועדה ערב ראש השנה.

מנחם בן-ששון: אני מצפה, בתיאום איתך, עודד וילנר, לקבל דין וחשבון מפורט יותר בכתב כדי לדעת מה המצב ברשויות המקומיות בהן הדברים לא היו מתוקנים.

מנחם בן-ששון: האם חודש מהיום זה סביר בעיניך?

עודד וילנר: אמרתי שההשלכות מיושמות בשטח.

מנחם בן-ששון: האם שלושה שבועות מהיום זה סביר בעינך?

עודד וילנר: אני מציע לתת חודש.

מנחם בן-ששון: אנשים צריכים לאכול עגבניות לא יקרות.

מנחם בן-ששון: מתי אני יכול לקבל דיווח על המצב ברשויות?

עודד וילנר: שלושה שבועות-חודש.

מנחם בן-ששון: האם מישהו אומר שאני יכול לקבל את זה תוך חמישה ימים?

עודד וילנר: לא.

עתניאל שנלר: אנחנו לא לאומתיים.

עתניאל שנלר: שלושה שבועות זה זמן סביר.

זאב אלקין: אני מציע, להפריד בין הדברים.

זאב אלקין: יש כאן סוגיה של החלטת מועצת הרבנות הראשית, שיהיה מן הדין לכנס את הוועדה כבר בשבוע הבא.

זאב אלקין: היות ששמענו שיש להם תורה שבעל פה מאחורי תורה שבכתב, זה ייתן לנו אפשרות להתייחס גם לתורה הכתובה.

זאב אלקין: ייתכן שמדובר בישיבה של 10 דקות, וייתכן שמדובר בישיבה שתתארך.

זאב אלקין: הסוגיה השנייה, היא איך תיושם ההחלטה הזו.

יצחק לוי: זה לפי שיקול דעתו של היו"ר.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לקבל דיווח ביום חמישי, בצורה מסודרת, רשמית ומפורשת.

מנחם בן-ששון: לגבי השאלות אחרות, אני אקבע מועד בתיאום אתכם.

משה גפני: אבקש לצרף להחלטה דיווח משר החקלאות לגבי הנושא של הייבוא.

מנחם בן-ששון: את זה תעשה ועדת כלכלה.

מנחם בן-ששון: תודה רבה הישיבה נעולה.