ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 380, 2007-10-30 11:00

גלעד ארדן: צהרים טובים.

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: על סדר היום תקנות התעבורה בדבר הסדרי תנועה כלליים ובנהרה, המהירות המרבית המותרת, זכות קדימה, איסורים לעצירת מונית, מושבי בטיחות לילדים, רכב צה"לי, שימוש בטלפון נייד ובדיבורית.

גלעד ארדן: בישיבה הקודמת אישרנו משהו?

אתי בנדלר: כן, בהחלט.

אתי בנדלר: אישרנו את התקנות 1, 2 ו-5.

אתי בנדלר: התחלנו לדון בתקנה 3 ו-4.

אתי בנדלר: במקומן הוצגה תקנה 4 חדשה והתחיל הדיון בתקנה 4 החדשה פלוס תקנה 20 שעניינה תיקון תקנות 28(ב) ו-169.

אתי בנדלר: עכשיו אני מבינה שיש איזושהי הצעה חדשה של משרד התחבורה.

חוה ראובני: בעקבות הדיון שהתקיים כאן ודברים שנשמעו אנחנו מבקשים למשוך את תקנה 169 בנושא של האוזניות.

חוה ראובני: שמענו את ההערות ואנחנו רוצים לקיים בנושא דיון יותר מקיף ויותר יסודי ולגבש את עמדתנו מחדש, לאור כל מה שנשמע כאן.

גלעד ארדן: זכותכם.

חוה ראובני: במידת הצורך נחזור לכאן.

גלעד ארדן: זה אמור לגבי האוזניה, לא האוזניות.

חוה ראובני: זאת האוזניה.

חוה ראובני: האוזניות כבר אסור.

חוה ראובני: כן.

חוה ראובני: זה כל מה שיש שם, תקנה 169.

גלעד ארדן: אני מציע לכם להעביר גם מסר לציבור בישראל שאולי יקפיא בינתיים את רכישת אוזניות הבלוטוס, במקרה שמישהו חושב לרכוש אותן.

גלעד ארדן: שידע לפחות שיש את החשיבה הזאת אצלכם ואת המגמה.

חוה ראובני: אחד הדברים שחשבנו עליהם הוא שהיה ונשתכנע, ונצליח גם לשכנע את הוועדה, שבכל-זאת נכון לאסור את הדבר הזה, יכול להיות שאחד הדברים שנצטרך לעשות זה לתת לזה תחילה דחויה על מנת לצמצם את הנזק לציבור, אבל זה דבר שיעלה לדיון מקצועי מחודש בראייה של מה שקורה בעולם, טכנולוגיות משתנות וכולי.

גלעד ארדן: אם אני זוכר נכון, זה לא רק בגלל זה אלא זה גם לאסור על מירסים לדוגמה או פלאפונים שאפשר להחזיק וללחוץ.

חוה ראובני: ההגדרה של טלפון כוללת גם את המירסים.

גלעד ארדן: היו פסיקות סותרות בעניין הזה.

חוה ראובני: אנחנו רוצים ליישר קו.

חוה ראובני: יש פסיקות סותרות אבל השאלה אם יש הצדקה להבדיל בין מירס לטלפון.

גלעד ארדן: אני חושב שאין אבל אני אומר שההגדרה כאן נועדה גם לתקן את זה.

חוה ראובני: נכון אבל השינוי בהגדרת דיבורית שהעברתי אתמול לעומת ההגדרה שהייתה קודם נועדה לענות על הסכנה שקיימת – כפי שהמשטרה העירה – שמסוכן לשים את הטלפון ולהשתמש בדיבורית המובנית בתוכו אם הטלפון נע חופשי בחלל הרכב.

חוה ראובני: צריך שיהיה לו משהו שיאחז בו.

גלעד ארדן: עדיין זאת הגדרה מאוד לא ברורה – "באופן המונע נפילתו".

רוני לוינגר: זאת לא הגדרה של הטלפון.

גלעד ארדן: של הדיבורית.

רוני לוינגר: כן.

גלעד ארדן: ההתקן יכול להיות גם בתוך הטלפון.

גלעד ארדן: זה גם יכול להיות ספיקר.

חוה ראובני: על זה מדובר.

רוני לוינגר: לטלפון יש הגדרה אחרת והיא אומרת "מכשיר המיועד לתקשורת אשר קיימים בו וכולי".

גלעד ארדן: מה זה "באופן המונע נפילתו"?

אתי בנדלר: זה סעיף פרנסה לעורכי-דין.

חוה ראובני: אנחנו לא רוצים לדרוש התקנים מיוחדים.

גלעד ארדן: למה לא?

חוה ראובני: כי כל הרעיון הוא לאפשר את השימוש בטלפון שיש לו דיבורית מובנית שאפשר להשתמש בו.

חוה ראובני: זה היה החשש היחידי שהעלתה המשטרה – התדיינו האם החשש הזה הוא אמיתי ועד כמה יש בעיה - ולא ראיתי סיבה להתנגד לבקשה.

חוה ראובני: אני לא רוצה לפרנס כל מיני יצרנים של מתקנים שיתקינו מעמד שיתפוס את הטלפון שלך.

גלעד ארדן: אבל את תפרנסי עורכי-דין.

חוה ראובני: מצדי זה בסדר אם אתה מניח את הטלפון בתוך מחזיק כוסות, אם אתה מניח אותו בתוך המאפרה, באופן שהוא לא נופל, אז אין מצב שאתה צריך להתכופף תוך כדי נהיגה ולהרים אותו.

חוה ראובני: מצדי שיהיה וו והטלפון יהיה תלוי על חוט אבל העיקר שהוא יישאר במקום ואני לא אלך לחפש אחריו תוך כדי נהיגה.

גלעד ארדן: זאת אומרת, אפשר יהיה לדבר ברמקול הפנימי של הטלפון ובלבד שהטלפון יונח באופן המונע נפילתו.

חוה ראובני: נכון.

גלעד ארדן: זאת מניעה אבסולוטית?

גלעד ארדן: ההגדרה נשמעת לי מאוד בעייתית.

גלעד ארדן: מה תהיה מדיניות האכיפה שלכם בדבר כזה?

רוני לוינגר: ככלל קשה לאכוף את הדברים האלה כי בדרך כלל הפעולות האלה נעשות מתחת לקו של החלון והשוטר לא יכול לראות.

רוני לוינגר: יחד עם זאת, יכול שוטר לזהות איזושהי שיחה וטלפון על הברכיים או צורה שמסכנת את הנהיגה.

גלעד ארדן: אם לנהג יש רכב אוטומטי והוא מחזיק את זה כך שהוא מהדק את שתי הברכיים שלו וזה מונע את נפילתו של הטלפון.

רוני לוינגר: את זה הוא יצטרך להסביר לבית המשפט.

גלעד ארדן: אבל הוא צודק.

רוני לוינגר: זה לא נקרא מונע את נפילתו כי הרגליים עסוקות בתנועה וזה כך גם ברכב אוטומטי.

רוני לוינגר: לפחות לפי הפרשנות שלנו המכשיר עלול ליפול, הנהיגה לא בטוחה, ואם הוא יקבל דוח על סך 1,000 שקלים ויבקש להישפט, אנחנו ננסה לשכנע את בית המשפט.

גלעד ארדן: זה נכון.

גלעד ארדן: למה לא לחסום את הפתח הזה ולאסור לגמרי דיבורית פנימית?

אתי בנדלר: אנחנו לא רואים הבדל.

אתי בנדלר: למה זה שונה מבחינת הנהיגה?

אתי בנדלר: נניח לצורך העניין נרחיק לכת ונאמר שיש דיבורית פנימית ויש התקן שעולה 30 שקלים בו מניחים את הטלפון עם הדיבורית הפנימית.

גלעד ארדן: שיאמרו שהטלפון יהיה בתוך התקן קבוע.

גלעד ארדן: אתה מניח את המכשיר בתוך משהו קבוע.

גלעד ארדן: הטיעון שהם לא רוצים להעשיר יצרנים של התקנים זה טיעון מעוניין.

גלעד ארדן: לא שמעתי עליו הרבה אבל הוא מעניין.

חוה ראובני: לא, זה לא הטיעון.

חוה ראובני: הטיעון הוא שמבחינה בטיחותית אין הבדל אם מדברים ברכב בדיבורית מותקנת ברכב או מדברים בדיבורית בילט אין ובלבד שלא צריך לעסוק באחזקת הטלפון לא צריך להתעסק, איפה הוא וכולי.

אתי בנדלר: הטלפון יהיה יציב.

גלעד ארדן: כל הגדרה האומרת שיהיה התקן קבוע, היא הגדרה בעייתית.

חוה ראובני: אני לא יודעת מה זה התקן קבוע.

חוה ראובני: אני לא יודעת אם קיימים התקנים כאלה ומה זה קבוע, כי אולי יביאו לי משהו עם פומפה כזאת של ואקום, אז זה קבוע או לא קבוע?

גלעד ארדן: לא ראיתם אף פעם התקנים של טלפון שאתה רק מניח את שלך בתוך המכשיר וכשאתה מדבר אתה מדבר עם הספיקר הפנימי?

חוה ראובני: אלה דיבוריות.

גלעד ארדן: לא, יש כאלה שהם גם לא דיבוריות.

קריאה: אפשר להוסיף את המילה יציב.

חוה ראובני: לא איכפת לי להוסיף את המילה יציב.

אתי בנדלר: באופן יציב המונע את נפילתו.

יהודה בר-אור: הנה דוגמה לבלוטוס שאתה שם אותו כאן והמכשיר עומד פה קבוע ואתה לא צריך להזיז את הידיים לא ימינה ולא שמאלה.

גלעד ארדן: אבל זאת לא דיבורית אלא זאת אוזנייה ואוזנייה עדיין לא אסורה.

יהודה בר-אור: גם אם הוא יהיה בתוך נרתיק, אתה מונע את הצלצולים שלו.

חוה ראובני: אז הוא יציב ואתה מונע את נפילתו.

זהר גרינברג: דיבור של נהג בזמן נהיגה מהווה חוסר תשומת לב למה שקורה בכביש וזאת סכנה מוחשית.

זהר גרינברג: ברגע שמדובר במכשיר נייד שלא מחובר בצורה קבועה במקום קבוע לרכב אלא מונח במאפרה, לנהג יש תשומת לב למכשיר ולא לדרך.

זהר גרינברג: אם המכשיר לא נמצא במקום קבוע, אולי רמת השמע איננה קבועה והמכשיר יכול לזוז.

זהר גרינברג: לא יקרה שום דבר אם בשקלים בודדים תהיה דיבורית קבועה כזאת או יהיה התקן קבוע, זה דבר שקיים בשוק ונהגי ישראל יוכלו לעמוד בהוצאה האסטרונומית הזאת של 2-3 ליטרים דלק שתורמת לבטיחות.

גלעד ארדן: יש עוד הערות?

גלעד ארדן: אין.

גלעד ארדן: אני מבקש להוסיף את המילה "יציב".

גלעד ארדן: ההגדרה תהיה "התקן המאפשר שימוש בטלפון בלא אחיזה ובלבד שאם ההתקן מצוי בטלפון, הטלפון יונח ברכב באופן יציב המונע נפילתו".

אתי בנדלר: אז צריך לזכור שהאיסור הוא בתקנת משנה (ב)(1) החדשה.

אתי בנדלר: "לא יוכרז הנוהג ברכב בטלפון קבוע או נייד בעת שהרכב בתנועה, לא ישתמש ברכב אלא באמצעות דיבורית".

חוה ראובני: אנחנו עדיין חוששים לא לאסור את קריאת המסרון.

חוה ראובני: זה גם עולה בקנה אחד עם מה שהוועדה אישרה לפני חודשים ספורים בנושא של התצוגות הנראות לנהג.

חוה ראובני: קבלת הודעת טקסט וקריאתה היא לאו דווקא דבר קצר.

חוה ראובני: דווקא שליחה יכולה להיות מאוד קצרה כי יש תבניות מוכנות כמו כן, לא, אגיע בעוד רבע שעה.

חוה ראובני: אלה שני כפתורים ושלחתי, אבל לקרוא יכול להיות סיפור שלם.

חוה ראובני: אם מישהו שולח מסרונים ב-ICQ, אין אפילו הגבלת אורך והוא יכול לשלוח סיפור שלם, כך שיגיעו אלי רצף של הודעות טקסט.

חוה ראובני: אין שום שליטה על האורך של המסרונים.

גלעד ארדן: מה גובה הקנס על קריאת עיתון או ספר בעת נהיגה?

רוני לוינגר: זאת נהיגה בחוסר זהירות.

רוני לוינגר: זאת יכולה להיות הזמנה לבית משפט.

גלעד ארדן: אין היום קנס קבוע.

רוני לוינגר: יש רמות.

רוני לוינגר: ברמה החמורה, אם מישהו קורא עיתון, זה חמור מאוד וזאת הזמנה לבית המשפט.

גלעד ארדן: וברמת הקנס?

קריאה: תקנה 28.

רוני לוינגר: זה לא קשור לתקנה 28.

רוני לוינגר: ברמת הקנס זה יכול להגיע ל-750 שקלים.

אתי בנדלר: על איזו עבירה?

אתי בנדלר: על איזה איסור הוא עובר?

רוני לוינגר: נהיגה בחוסר זהירות.

חוה ראובני: אלה עבירות הזמנה לדין.

רוני לוינגר: כן.

רוני לוינגר: עבירות הזמנה לדין.

חוה ראובני: אגב, לפני שנה ביקשנו מוועדת החוקה להפוך מקרים מסוימים לעבירת קנס, נהיגה בקלות ראש, וועדת החוקה לא אישרה.

אתי בנדלר: אני ביקשתי כבר לפני יותר משנה להעביר את קביעת עבירות הקנס של עבירות תעבורה לוועדת הכלכלה.

חוה ראובני: אני שמחה לבשר לך שביום חמישי האחרון הפצנו תזכיר חוק שבין היתר כולל את זה.

אתי בנדלר: אנחנו אסירי תודה.

חוה ראובני: הטיעון בוועדת החוקה היה שדווקא בגלל שהנהיגה בקלות ראש ובחוסר זהירות זה משהו עמום ולא מוגדר, זאת לא יכולה להיות עבירת קנס כאשר לנהג יש סיכון של קנס מוכתב מראש וצריך לאפשר לו להתמודד עם זה.

חוה ראובני: ביקשנו וזה נדחה.

גלעד ארדן: אתם רוצים שזה יהיה קנס?

חוה ראובני: חלק מתקנה 21 – אני כבר לא זוכרת איזה חלק – רצינו להפוך לעבירת קנס.

גלעד ארדן: נהיגה בקלות ראש?

חוה ראובני: לא, לא בקלות ראש.

חוה ראובני: קלות ראש, זאת הפקודה.

חוה ראובני: זאת נהיגה בחוסר זהירות.

חוה ראובני: אין לי כאן את הניירות אבל לפני שנה, ב-1 בנובמבר, זה היה על שולחנה של ועדת החוקה.

גלעד ארדן: חס וחלילה שלא יובן שאני חושב שלקרוא SMS זה בסדר אבל אני אומר שכאשר הפעולה היא מאוד מוגדרת, קל להוכיח אותה ולתת לאדם קנס, אבל לא כאשר היא לא כל כך מוגדרת וקשה לקבוע שזה באמת מה שהוא עשה.

גלעד ארדן: אמרנו שלקרוא SMS השוטר לעולם לא יוכל לדעת אם האדם קרא, כל עוד לא ביקשתם לאפשר לשוטר לראות מה יש על הצג או לדפדף בו ולראות מתי התקבל המסר, ואת זה אמר גם רב-פקד לוינגר.

גלעד ארדן: השוטר לעולם לא יוכל לדעת אם הוא רק הסתכל על הטלפון כי הטלפון צלצל והוא רצה לראות מי מתקשר אליו, שאולי גם במקרה כזה אפשר גם לתת דוח על חוסר זהירות בנהיגה אבל זה נראה לי רחוק מהמציאות, או שהוא קורא SMS.

חוה ראובני: זה דבר שאולי יהיה שימושי מעבר לאכיפה הזאת במצב של חקירת תאונת דרכים למשל.

חוה ראובני: במצב של חקירת תאונת דרכים אפשר לראות את הפלאפון וגם לברר בחברת הפלאפון מה הייתה התקשורת בפלאפון באותו רכב כאשר הייתה הסחת דעת ונגרמה תאונה.

אתי בנדלר: במקרה של חקירת תאונה אפשר לראות שהוא עיין בהודעות SMS שנשלחו אליו ואפשר להאשים אותו לפי תקנה 21.

חוה ראובני: בנהיגה רשלנית.

אתי בנדלר: אני מבינה שמתעוררת כאן השאלה מדוע לייחד עבירה לקריאת מסרונים ולא תיוחד עבירה של קריאת מגזינים או התבוננות בתמונות או כל דבר שבעצם מאוד דומה לעניין הזה, מה גם שההוכחה שהוא באמת קרא מסרון באותה שעה היא באמת קשה.

חוה ראובני: אבל בעיתון הוא לא יקרא אם הוא לא יביא אתו עיתון לרכב.

חוה ראובני: יש לו שליטה הרבה יותר גדולה אם זה יקרה לו או לא יקרה לו.

חוה ראובני: אדם לא שולט אם מגיע אליו מסרון ואחר כך הוא רואה מסרון מהבן שלו בצבא והוא ממהר לפתוח ולקרוא אותו.

רוני לוינגר: היה ראוי לייחד תקנה ספציפית שתסדיר ותיתן מענה לכל השימושים של מכשיר הטלפון הנייד וזה כולל מירס כי הרי היו לנו בעיות עם המירס במשך שנים.

רוני לוינגר: הרעיון היה לתת איזושהי תקנה כוללת שלוקחת בחשבון ונותנת מענה.

רוני לוינגר: אנחנו חושבים שמסרון הוא יותר דומה לפלאפון מאשר לקריאת עיתון.

גלעד ארדן: אתה מסכים אתי ברמת המנסריאה, נקרא לזה כך, שיש איזשהו פער בין אדם שכותב SMS בזמן נהיגה לבין מי – ושוב, ה-SMS יכול להיות קצר ויכול להיות ארוך – שנשלחה אליו הודעה והוא הסתכל בה.

גלעד ארדן: כתיבת SMS גם מצריכה שימוש ביד ושאלה אם לא היה ראוי לעשות איזושהי הבחנה או מדרג.

גלעד ארדן: אני כאן בדילמה מאוד קשה כי מצד אחד לאשר רק קנס על שליחת SMS זה כאילו לתת לגיטימציה לקריאה אבל מצד שני לאשר דבר כזה שאין שום דרך בעולם לאכוף אותו, זה גם קצת צחוק מהעבודה.

רוני לוינגר: אפשר לנסות לחשוב לעשות את זה בתקנת משנה אחרת ולשנות את גובה הקנס.

חוה ראובני: לא צריך בתקנת משנה אחרת אלא אפשר לשנות את גובה הקנס.

רוני לוינגר: אפשר לשנות את גובה הקנס.

חוה ראובני: אם הבעיה היא המדרג של החומרה, אפשר בצו עבירות קנס להבחין את קריאת המסרון ולומר שהקנס לגביו יהיה אחר.

רוני לוינגר: נכון, בצו עצמו.

חוה ראובני: בצו עבירות קנס.

חוה ראובני: יש לנו הרי הרבה סעיפים שכוללים כמה איסורים.

גלעד ארדן: אני רוצה שיהיה מסר ברור שאסור לקרוא SMS בשעת נהיגה.

גלעד ארדן: הכתיבה מצריכה שימוש אחר.

רוני לוינגר: זאת פרוצדורה ארוכה כי צריך ללכת לצו עבירות הקנס.

חוה ראובני: לא צריך לשם כך את ועדת החוקה כי בתקנה 28 זה כבר מוכרז כעבירת קנס, אבל אנחנו כן יכולים לפצל את גובה הקנס.

חוה ראובני: אנחנו ממילא מכינים תיקון לצו עבירות קנס אגב נושא הרמזורים שהוא בשלבי ניסוח.

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שאני מבינה את הקושי למחוק את המילה "או יקרא" משום החשש שמישהו עלול חס וחלילה להסיק מכך שוועדת הכלכלה נתנה את ברכתה לפעולה פסולה זו בעת הנהיגה.

אתי בנדלר: עדיין אני חושבת שבשל ההבחנה המתחייבת כפי שציינת בין קריאת מסרון לבין שליחת מסרון - כאשר שליחת מסרון היא פעולה אקטיבית שדורשת הרבה יותר ריכוז והתייחסות לעצם הפעולה - שלא ראוי בשלב זה להכניס זאת באותה תקנה.

אתי בנדלר: כפי שאמר רב-פקד לוינגר, יש בעיה מאוד משמעותית להוכיח על ידי שוטר כשהוא בא לתת דוח שבאמת עסק בקריאת מסרון בעת נהיגה.

אתי בנדלר: אם כל מטרתה של התקנה הזאת היא למקרה של חקירת תאונות, יש את הכלים האחרים לרבות האשמת הנהג בעבירה לפי תקנה 21.

גלעד ארדן: ובלבד שמשרד התחבורה יאמר שהוא יביא מאוד בקרוב את הנושא של קריאת SMS כאשר יהיה לו קנס מדרגה אחרת או שאפשר לעשות זאת היום.

חוה ראובני: לא, היום אנחנו לא יכולים.

חוה ראובני: אני בהחלט יכולה להתחייב שתוך שבועות ספורים זה יבוא.

חוה ראובני: יש לנו תיקון צו עבירות קנס על הסף.

גלעד ארדן: איך נודיע שבסופו של דבר הכנסת אישרה היום קנס של 1,000 שקלים לשליחת SMS?

חוה ראובני: יאמרו מה שתודיע.

חוה ראובני: אם אתה מודיע שהכנסת קבעה היום איסור מפורש על תקשורת מסרונים, על שליחה וקריאה, כך יהיה.

דן לינק: לחוק יכול להיות ערך דקלרטיבי ויכול להיות לו ערך אופרטיבי.

דן לינק: החוק הזה, ברור שיש לו ערך דקלרטיבי מובהק.

דן לינק: בואו לא נשתעשע בכל מיני נוסחים.

דן לינק: שוטר נורמלי וגם שוטר לא נורמלי לא יכול לאכוף את הדבר הזה.

דן לינק: בואו נהיה ריאליסטיים.

דן לינק: אפילו צוות של שוטרים שאחד נוהג והשני מסתכל, לא יכול לאכוף את זה.

גלעד ארדן: במקרה של שליחת SMS בוודאי שאפשר.

גלעד ארדן: כמה פעמים שוטר נוסע במקביל לאדם, רואה שהוא לא חגור ועוצר אותו?

דן לינק: אם הוא לא חגור, זה דבר קל לראות.

גלעד ארדן: גם אם אדם נוהג ועושה כך, זה קל לראות.

גלעד ארדן: הייתי רוצה לראות אותך גם נוהג וגם כותב SMS.

דן לינק: אין ויכוח ואין לי בעיה עם זה, אבל אני רוצה שהכל יהיה כתוב ושיהיה כתוב שגם לא יקרא מסרון.

דן לינק: אם להיות ריאליים, לאכוף את זה שהוא לא יקרא SMS, גם סופר שוטר לא יכול.

דן לינק: אני בעד להשאיר את זה בנוסח של לא ישלח ולא יקרא וזה יהיה דקלרטיבי.

חוה ראובני: כמו הקסדות לילדים שרוכבים על אופניים.

חוה ראובני: גם שם זה חוק שיש לו ערך דקלרטיבי.

גלעד ארדן: כאשר אתה רוכב על אופניים בלי קסדה, כל העולם רואה את זה.

גלעד ארדן: אם המשטרה תשקיע בזה כוח אדם או לא, זה כבר עניין אחר.

חוה ראובני: זה לא עניין של כוח אדם אלא זה עניין של אכיפה על ילדים בני 8.

גלעד ארדן: זה לא על ילדים בני 8 אלא על הוריהם.

גלעד ארדן: גברתי אולי לא זוכרת את החוק.

חנן אהרן: נשמע כאן כאילו הנהג לוחץ לחיצה אחת וגמרנו ובזה מסתכם הנושא והוא קורא, אבל אם הטלפון נמצא על הדיבורית עצמה, בזמן הנהיגה הוא מקבל הודעה, בדרך כלל זאת לחיצה אחת אבל לפעמים נכנס לך גם מספר טלפון ואתה צריך ללחוץ פעמיים-שלוש כדי להגיע להודעה.

חנן אהרן: תשים לב שלפעמים אני לא יכול לקרוא את ההודעה באור יום או משהו מפריע לי.

לאה ורון: אלה רק הטלפונים שקיבלו עובדי המדינה.

חנן אהרן: אז נחיל את זה על עובדי המדינה בלבד, אבל צריך להתקרב להודעה הזאת, צריך להסיט את המבט כדי לראות.

חנן אהרן: גם הקריאה של המסרון היא בעייתית מאוד.

גלעד ארדן: השתכנעתי.

יהודה בר-אור: אני נהג מונית כבר 31 שנים.

יהודה בר-אור: לשלוח SMS, זה באמת נשמע הגיוני שלא צריך לשלוח כי זה מסיט את הדעת אבל לקרוא את המסר - אתה קורא תמרור, אתה קורא את הכיוון אליו אתה נוסע, אתה קורא דברים נוספים.

יהודה בר-אור: הקריאה של המסרון לוקחת שנייה אחת.

זהר גרינברג: מה שנאמר כאן כרגע זה בדיוק מדוע צריך לתקן את החוק.

זהר גרינברג: תקנה 28, הכותרת שלה היא חובה להחזיק בהגה או בכידון.

זהר גרינברג: קריאת מסרונים ומשלוחם מחייבת את הסטת המבט מהדרך וממראות הרכב למשהו שאינו קשור לנהיגה.

זהר גרינברג: לכן מה שצריך זה לא לאסור קבלה ומשלוח של מסרונים אלא צריך לקבוע כהוראה דקלרטיבית שלא יסיט נהג או רוכב את מבטו מהדרך או ממראות הרכב אלא לצורך נהיגה בלבד.

זהר גרינברג: קבלה ומשלוח מסרונים היא לא לצורך נהיגה.

יהודה בר-אור: וזה הרבה יותר קל לאכוף.

מאיר אלבז: אני חייב לומר שאני חושב שיש הבחנה והיועצת המשפטית אמרה זאת.

מאיר אלבז: יש כאן פעולה אקטיבית ופעולה פסיבית.

מאיר אלבז: מה עם GPS?

מאיר אלבז: גם שם יש עניין של תשומת לב וזה נכנס לשימוש מאוד גדול אצלכם כאשר היום לכל המוניות יש את המכשיר הזה, ואם כך, מה נעשה שם?

גלעד ארדן: האם יש דיבוריות קבועות ברכב שגם בהן מקבלים SMS?

קריאה: כן.

חוה ראובני: דיבוריות זה גם מכשיר ששמים בו את הטלפון והוא מתחבר לרמקול.

חנן אהרן: הדיבורית עצמה, תפקידה להחזיק את הטלפון באופן יציב.

חנן אהרן: שליחת מסרונים, אין לה קשר לעניין הזה של איפה מוחזק הטלפון.

חנן אהרן: אנחנו מקבלים את המסרונים כאשר הטלפון בדיבורית או כשהוא לא בדיבורית.

אתי בנדלר: זה מגיע גם לטלפון קבוע ברכב.

חנן אהרן: אין קשר.

חנן אהרן: הדיבורית היא רק להחזיק את המכשיר.

אתי בנדלר: מה ההבדל בין זה לבין GPS?

גלעד ארדן: נכון, ובין זה שמישהו מתקשר אליך לדיבורית ואתה מתאמץ לקרוא מי זה.

חוה ראובני: אתה יכול לענות גם בלי לדעת מי זה.

גלעד ארדן: אולי נאסור בחוק על סינון שיחות?

חוה ראובני: אני לא אוסרת על סינון שיחות אבל אני אומרת שהפעולה היא לא הקריאה.

חוה ראובני: הקריאה היא פעולה שאתה בוחר לעשות אותה או לא לעשות אותה.

רוני לוינגר: כל הדיון הוא כאשר המכשיר נמצא בדיבורית.

רוני לוינגר: אם הנהג אוחז את המכשיר, זה לא משנה כי זאת אותה עבירה.

רוני לוינגר: עצם האחיזה היא העבירה.

אתי בנדלר: השאלה אם הוא ביצע עבירה אחת או שתיים.

רוני לוינגר: מה זה משנה?

רוני לוינגר: אחיזת המכשיר מהווה עבירה.

אתי בנדלר: השאלה אם יש עוד עבירה.

רוני לוינגר: הוא יקבל דוח בסכום של 1,000 שקלים.

לאה ורון: מה מספר העבירות?

לאה ורון: בכל מקרה אסור לו לאחוז במכשיר.

רוני לוינגר: אסור לו לאחוז במכשיר.

רוני לוינגר: הבעיה היא שהמכשיר נמצא בדיבורית והנהג שקוע בנהיגה.

גלעד ארדן: אולי תלמדו אותי איך שולחים SMS בדיבורית?

רוני לוינגר: המכשיר נמצא בדיבורית.

רוני לוינגר: אני נוהג ברכב, המכשיר נמצא בדיבורית, מקבל SMS.

גלעד ארדן: אתה ראית פעם מישהו שולח SMS ממכשיר שנמצא בדיבורית?

רוני לוינגר: אני מדבר על הקריאה.

חוה ראובני: חבר הכנסת ארדן, אתה מדבר על טכנולוגיה ספציפית בה הדיבורית כוללת טלפון נפרד.

חוה ראובני: יש דיבוריות שכוללות את כל מכשיר הטלפון, שכוללות מכשיר טלפון עצמאי שהוא מקובע ברכב.

גלעד ארדן: כל הדיון הוא על שליחה וקריאה בטלפון הקבוע?

קריאה: כן.

גלעד ארדן: כי את הנייד אסור בכלל לאחוז.

חוה ראובני: בוודאי.

גלעד ארדן: עד היום לא היה כתוב שלא יאחז?

רוני לוינגר: כתוב לא ישתמש, שזה כולל גם אחיזה.

גלעד ארדן: אני חוזר לשאלת היועצת המשפטית.

גלעד ארדן: מה ההבדל בין GPS שהוא אינו אסור לבין לקרוא SMS בדיבורית?

חוה ראובני: תיאורטית אולי GPS גם כן מפריע אבל לגבי ה-GPS לפחות אני יכולה לומר שיש לו הצדקה תחבורתית לשימוש בו והשימוש בו הוא לצורך הנהיגה וזה לא מעבר לזירה אחרת לגמרי, לפעולות שלא שייכות בכלל לתנועה.

חנן אהרן: יש פה סקאלה והסקאלה שמתחילה באפס אומרת לאסור לגמרי שימוש בטלפון דיבורית ובכלל לא להתעסק בטלפון בשעת נהיגה, ובצד השני של הסקאלה, ב-100 אומרים להתיר לגמרי את הכל ולא לעשות כלום.

חנן אהרן: אנחנו ננוע תמיד בין המספרים ולא יהיה לזה סוף.

חנן אהרן: אנחנו מדברים גם על כמות, על היקף התופעה וכן הלאה.

חנן אהרן: אם נמצא עוד מכשירים שנמצאים למשל באיזו יחידה סמויה של המשטרה, לא נסיים את החוק.

חנן אהרן: אני מציע לקחת את המהות ואת הכמות.

גלעד ארדן: אני רוצה לומר לך שבעוד לא הרבה שנים ה-GPS ברכב גם יקבלו בו SMS.

חנן אהרן: נגיע לזה.

גלעד ארדן: זה כבר קיים.

חנן אהרן: עד שנגיע ל-SMS ב-GPS, נצטרך למצוא משהו אחר ואף פעם לא נסיים.

חנן אהרן: בואו נקבע את הקיים ונלך באמצע של הסקאלה.

חנן אהרן: לא צריך להחמיר ולא צריך לאסור לגמרי.

חנן אהרן: זאת הרי גזרה שהציבור לא יעמוד בה.

גלעד ארדן: יש הגיון בדבריו של חנן.

גלעד ארדן: הוא מסתכל על זה מהצד ההפוך.

גלעד ארדן: ההגיון אומר שצריך לאסור כל הפרעה לריכוז ואיפה שהתרנו, תסתכלו על מה שהתרנו ולא על מה שאנחנו אוסרים.

גלעד ארדן: התרנו לדבר בטלפון ולענות לשיחה כי בינתיים זאת גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה, והתרנו GPS ותו לא.

חנן אהרן: לאסור שימוש בטלפון ברכב, זאת גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה אבל מצד שני לפני עיוור לא תיתן מכשול, כך שאם נחוקק חוקים וגזרות שהציבור לא יעמוד בהם, נשים מכשול בפני אנשים ולכן צריך ללכת באמצע.

אתי בנדלר: היא הנותנת.

אתי בנדלר: כל הדברים שאתה אומר מצדיקים איסור מפורש על שליחת מסרון ואת הנושא של קריאת מסרון להשאיר בשלב זה לעבירה הכללית לפי תקנה 21.

חוה ראובני: יש את הקטע הדקלרטיבי.

חוה ראובני: כיוון שממילא אומרת המשטרה שזאת בעיה מאוד קשה, שזה גובל בבלתי אפשרי לאכוף את זה, בעצם אף אחד לא נמצא בסיכון אלא במצבי קיצון להיות מואשם בעבירה הזאת, אבל בינתיים השגנו אפקט דקלרטיבי ואמרנו לא לקרוא SMS בזמן נהיגה.

לירון גולדנברג: שם החברה שלנו, מירס, עלה הרבה פעמים בדיון.

לירון גולדנברג: האיסור באחיזה עומד לפגוע קשות בכוחות הביטחון דווקא, במשטרה ובצבא כאשר המשטרה בכובע השני שלה רוצה לבצע את האכיפה כי לה יש את המכשירים בהם השוטרים אוחזים, בין אם הם אלחוטיים ובין אם לאו.

לירון גולדנברג: במקרה כזה, הם עצמם הופכים לעבריינים כי הם מחזיקים בהוקי-טוקי שלהם וכך זה בצבא ובמגן דוד אדום.

לירון גולדנברג: אני לא מדבר על חברות שמירה, על נהגי מוניות וכולי שחייבים לאחוז במכשיר כדי לדבר אלא אני מדבר על כוחות החירום והביטחון.

לירון גולדנברג: עד היום נאמר בתקנה שהנהג לא ישתמש, אבל היום רוצים לכתוב שלא ישתמש.

גלעד ארדן: אתה לא רואה שכתוב "לא ישתמש בהם ברכב אלא באמצעות דיבורית"?

לירון גולדנברג: נכון, אבל פרט לשימוש לצורך שיחה.

לירון גולדנברג: זה מה שצריך להיות.

גלעד ארדן: "לא ישתמש בהם ברכב אלא באמצעות דיבורית".

גלעד ארדן: כלומר, באמצעות דיבורית הוא יכול להשתמש בהם ברכב.

לירון גולדנברג: אני חושב שזה לא ברור ואני חושב שיש כאן הגבלה גם על השימוש בלחצנים.

לירון גולדנברג: זאת דעתי וכך אני קורא את התקנה.

גלעד ארדן: המשטרה לא חושבת כך, חברי הכנסת לא חושבים כך ומשרד התחבורה לא חושב שיש כאן איסור כזה.

מאיר אלבז: אני מוכרח להעיר שהמשטרה לא אוכפת על המעשנים שמוציאים יד החוצה.

מאיר אלבז: אין להם כוח אדם לזה.

מאיר אלבז: תסתכלו על הכביש ותראו כמה אנשים מעשנים במכונית בעת הנהיגה.

מאיר אלבז: מביאים דבר שמאוד קשה ליישם אותו והוא לא צודק.

אתי בנדלר: יש לי בעיה עם התשובה שלכם כשאתם אומרים שזאת תקנה דקלרטיבית.

אתי בנדלר: אתם אומרים כאן שלא ניתן לאכוף את זה.

אתי בנדלר: להכניס איסור פלילי עם עונש קבוע לצדו ואתם אומרים שלא תאכפו אבל זה חשוב לכם מבחינה דקלרטיבית, אני לא מכירה את השיטה המשפטית שקובעת איסורים פליליים למטרות דקלרטיביות בלבד.

חוה ראובני: לא אמרנו שלא נאכוף.

חוה ראובני: אמרנו שזה קשה לאכוף וזה במקרה קיצון.

אתי בנדלר: דוקטור לינק אומר בפירוש שזה בלתי ניתן לאכיפה.

דן לינק: לא, אני אומר שבוודאי יהיו מקרים קיצוניים ששוטר יכול לראות דבר כזה אפילו בזמן הנסיעה, בעיקר אם יש שני שוטרים ברכב, וזה קורה לפעמים, ואני חושב שגם באופן דקלרטיבי נראה לי תמוה שהכנסת תחוקק חוק שיחריג במפורש את הנושא של קריאת מסרון, גם אם קשה לאכוף את זה.

אתי בנדלר: היא לא מחריגה אותו אלא היא לא מסדירה אותו בתקנה הזאת.

אתי בנדלר: אלה שני דברים שונים לחלוטין.

אתי בנדלר: אם אתה אומר שמסדירים ספציפית כל התנהגות לא ראויה בדרך, אין מקום לתקנה 21 בכלל ואתה יכול למחוק אותה.

חוה ראובני: אבל אם אנחנו עושים תקנה כוללת על כל השימושים בפלאפון ואנחנו מדברים על דיבור, מדברים על קבלת שיחות, מדברים על דיבוריות, מדברים על משלוח SMS, אנחנו אומרים מה זה דיבורית ומה זה טלפון.

אתי בנדלר: נראה לך שקבלת SMS כדין שליחת SMS?

קריאה: אז נשנה את הקנס.

חוה ראובני: אולי הדבר הנכון הוא להוריד את הקנס אבל כשאת עושה תקנה כוללת על פלאפונים ולהשאיר בחוץ קריאת SMS, זה אומר שזה מותר.

גלעד ארדן: השתכנעתי.

גלעד ארדן: אני אצביע בעד השליחה ואני מבקש מכם להביא לגבי הקריאה בצו עבירות קנס בהתאם למה שתחליטו.

חוה ראובני: אני חשבתי על דרגה אחת פחות מהקיים.

גלעד ארדן: כמה זה שתי דרגות?

חוה ראובני: 500 שקלים.

חוה ראובני: כיום הקנס הוא 1,000 שקלים.

חוה ראובני: יש דרגה של 750 שקלים ויש דרגה של 500 שקלים ו-250 שקלים.

חוה ראובני: אנחנו נדון בינינו ונביא הצעה וכמובן הוועדה תחליט.

גלעד ארדן: אנחנו נאשר את התקנה בשני השינויים: התוספת של המילה "יציב" ואנחנו מוחקים את "או יקרא".

חוה ראובני: מוחקים?

חוה ראובני: אם כן, לשם מה אני צריכה להפחית את הקנס?

גלעד ארדן: מוחקים מכאן, מהתקנה הזאת.

חוה ראובני: ואיפה יבוא "יקרא"?

חוה ראובני: אם זה כך, אין עבירה ואין לי מה לשנות את גובה הקנס.

חוה ראובני: זה צריך להישאר ולקבוע קנס מופחת.

אתי בנדלר: מה קובע צו עבירות הקנס קובע כרגע?

אתי בנדלר: זאת עבירה לפי תקנה 28?

חוה ראובני: כן, תקנה 28.

אתי בנדלר: אם אתה מאשר את זה, מרגע הפרסום, יש כבר קנס של 1,000 שקלים.

חוה ראובני: אפשר לקבוע מועד תחילה ולדחות בשלושה חודשים.

אתי בנדלר: עם התחייבות שלכם להביא עד אז לוועדה את התיקון.

אתי בנדלר: מתי תחילתה של התקנה?

חוה ראובני: לא כל התקנה אלא רק קריאת המסרון.

חוה ראובני: אני לא רוצה לדחות את כל התקנה לשלושה חודשים.

אתי בנדלר: את לא יכולה להפריד את זה.

חוה ראובני: אני יכולה לכתוב (ב)(1), (ב)(2) ו-(ב)(3) ואת ה-SMS לכתוב בסעיף (ב)(2) ולומר שתחילתה של תקנה 28(ב)(2) בעוד שלושה חודשים מיום הפרסום.

גלעד ארדן: אחרי כן תחליטו על הטכניקה.

גלעד ארדן: העיקרון נקבע.

אתי בנדלר: תחילתה של פסקה הדנה במסרונים בעוד שלושה חודשים מיום פרסומה.

חוה ראובני: נכון.

חוה ראובני: אחרי תקנת משנה (ב) יבוא:

חוה ראובני: קלנעית אמורה לנסוע על המדרכה.

חוה ראובני: מותר לה לרדת לכביש רק כשאי אפשר לעבור במדרכה.

חוה ראובני: אני לא רוצה במנהרות, שם בדרך כלל אין אפילו מדרכות וחשוך, שיהיו לי קלנעיות שנוסעות 12 קילומטרים לשעה.

גלעד ארדן: יש הערות?

גלעד ארדן: אין.

גלעד ארדן: אני מאשר את התקנה.

חוה ראובני: תיקון תקנה 47.

חוה ראובני: בתקנה 47(ה) לתקנות העיקריות, אחרי פסקה 5 יבוא: 6.

חוה ראובני: הוא נמצא במנהרה או בתוך 50 מטרים לפני מנהרה או 50 מטרים אחרי היציאה מהמנהרה.

חוה ראובני: תקנה 47 היא איסור עקיפה.

חוה ראובני: יש מקומות בהם לנוהג רכב אסור באופן גורף לעקוף ומדובר בסדרת מקומות.

חוה ראובני: אנחנו מבקשים שלא לעקוף במנהרות ובכניסה וביציאה מהן.

אתי בנדלר: מה קורה לגבי מנהרות שיש בהן מספר מסלולים?

גלעד ארדן: כמו המנהרה בכביש בגין.

חוה ראובני: זאת לא מנהרה.

אתי בנדלר: רק משום שלא תציבו את התמרור לפניה?

חוה ראובני: כן.

דן לינק: אין לה אורך מספיק ארוך.

גלעד ארדן: מה ההגדרה של מנהרה?

חוה ראובני: בישיבה הקודמת אישרתם את ההגדרה.

חנן אהרן: "מנהרה היא דרך העוברת מתחת לכביש או מסילה או מעבר תת-קרקעי אחר המיועד למעבר רכב שלפניו מוצב תמרור המציין אותה".

גלעד ארדן: אם כן, זה לא קשור לאורך.

חנן אהרן: דוקטור לינק אמר שאם אין מספיק אורך, לא יוצב שם תמרור.

גלעד ארדן: בכביש בגין האורך לא מספיק?

דן לינק: לא.

לאה ורון: יש בארץ מנהרות שאורכן כן מספיק?

דן לינק: יהיו.

חוה ראובני: כביש המנהרות לגוש עציון.

דן לינק: מנהרת גוש עציון, מנהרת חדיד בכביש 6 ועוד מנהרות שיהיו בתל-אביב.

דן לינק: לא צריך לבוא אלינו בטענות שאנחנו מכינים את הקרקע לקראת דברים שיהיו.

גלעד ארדן: אבל לא קבעתם מה אורך מנהרה כדי שהיא תהיה מנהרה.

דן לינק: מדובר ב-350 מטרים.

דן לינק: אצלנו ילכו לפי הנחיות שבוודאי ייקבעו ועל פיהן יקבעו תמרור מנהרה ולא כל מעבר תחתי יהיה מנהרה.

אתי בנדלר: אני מוכרחה שיש דברים שהם בעייתיים.

אתי בנדלר: כולנו מכירים את העיקרון שאדם נתפס כיודע את החוק וידיעת החוק אינה פוטרת וכיוצא בזה, אבל ראה שיחתנו בתחילת הישיבה בחלק הלא פורמלי שלה בקשר לתמרורים ועכשיו גם בקשר למנהרות.

אתי בנדלר: איך הנוהג ברכב, הנוהג הסביר, הנוהג הנורמטיבי שרוצה לציית לחוקים אמור לדעת שאיסורים מסוימים חלים עליו רק אם יש תמרור שמציין כניסה למנהרה?

אתי בנדלר: זאת אומרת, התוצאה העולה מהדברים היא שככלל מותר לעקוף במנהרה אלא אם כן יש תמרור של מנהרה בכניסה אליה וזה מאוד בעייתי.

דן לינק: מה שעורכת-הדין ראובני שכחה לומר שמדובר כאן על עקיפה מימין ולא סתם עקיפה.

חוה ראובני: לא.

דן לינק: כן.

חוה ראובני: לא יעקוף, לא ינסה לעקוף, לא יסיט רכבו שמאלה או ימינה.

חוה ראובני: תראה את סעיף (ה).

גלעד ארדן: עקיפה מצד ימין תמיד אסורה.

קריאה: מה קורה כאשר הנתיב חסום?

אתי בנדלר: מנהרה כמשמעותה בתקנות, שחלים לגביה איסורים שונים, ההבדל בין המנהרות הוא רק אם הוצג תמרור בכניסה.

אתי בנדלר: איך הנהג הסביר יודע שכל האיסורים האלה חלים עליו רק בשל כך שהוצב תמרור בכניסה לאותו מקום?

חוה ראובני: להפך, אנחנו יוצרים כאן דירוג.

חוה ראובני: אתה לא צריך לדעת לבד אם זאת מנהרה או לא.

חוה ראובני: כל עוד אין שלט, המקום הוא לא מנהרה.

חוה ראובני: אנחנו נודיע לנהג מפורשות בכל אתר ואתר שכאן זאת מנהרה.

חוה ראובני: במפורש הוספנו שיוצב תמרור כך שיש ודאות מתי מדובר במנהרה כי יש תמרור מפורש שאומר את זה.

חוה ראובני: כל זמן שאין תמרור, אין מנהרה.

עמית ברגמן: למה לא ניתן לאסור עקיפה במנהרה באמצעות קו לבן בתוך המנהרה?

מריה כהן-אתגר: יש קו לבן אבל יש כמה נתיבים ואנחנו לא רוצים שיעקפו גם כאשר יש מספר נתיבים במנהרה.

מריה כהן-אתגר: במנהרות יש תנאי נהיגה מאומצים וכולנו יודעים זאת, גם מבחינת המהירות, גם מבחינת האור, גם מבחינת רוחב הנתיבים ומדרכון לצד הנתיבים.

מריה כהן-אתגר: כאשר קורה אירוע במנהרה, ההשלכות שלו הן אחרות לגמרי מאשר אם האירוע קורה מחוץ למנהרה.

מריה כהן-אתגר: לכן אנחנו חושבים לנכון להגביל, דבר שיגרום לכמה שפחות מצבים שיוצרים חיכוך.

אתי בנדלר: נשאלה כאן שאלה מאוד נכונה.

אתי בנדלר: מדוע שלא תסמנו פשוט בקו לבן?

מריה כהן-אתגר: קו לבן מסומן בין כיווני הנסיעה ולא בין שני נתיבים באותו כיוון.

אתי בנדלר: לא בין שני נתיבים באותו כיוון אלא אם כן אתם רוצים לאסור את המעבר מנתיב לנתיב.

מריה כהן-אתגר: בשני נתיבים לאותו כיוון אי אפשר לסמן קו לבן.

דן לינק: זה דבר הנדסי.

לאה ורון: אם רוצים לעבור לנתיב אחר על מנת לצאת?

אתי בנדלר: זה בדיוק העניין, הם רוצים לאסור זאת.

לאה ורון: אני נכנסת בכביש בגין ואחר כך אני צריכה לקחת את הנתיב השמאלי.

גלעד ארדן: לדעתם זאת לא מנהרה.

אתי בנדלר: היא לא מנהרה רק בגלל שאין תמרור מנהרה אבל ברגע שישימו תמרור מנהרה, היא תיהפך למנהרה.

אתי בנדלר: ההחלטה אם להוסיף תמרור או לא, זאת החלטה מינהלית.

גלעד ארדן: בעיני משרד התחבורה יש מנהרות שאפשר לעקוף בהן ויש מנהרות שאי אפשר לעקוף בהן.

גלעד ארדן: מנהרת בגין זאת מנהרה ואי אפשר להתווכח על כך.

גלעד ארדן: יכול להיות שהיא קצרה או שהיא ארוכה, אבל היא מנהרה.

אתי בנדלר: מנהרה כמשמעותה בתקנות.

חוה ראובני: משפטית היא לא מנהרה.

מריה כהן-אתגר: צריך ללכת ולראות אם יש שם תמרור שמודיע שזאת מנהרה.

חוה ראובני: אין שם תמרור.

גלעד ארדן: בכביש בגין יש מנהרה.

גלעד ארדן: יכול להיות שלפי ההגדרות שלכם זאת לא מנהרה, אבל בשכל הישר של אדם סביר זאת מנהרה.

גלעד ארדן: אתם מחליטים מהי מנהרה לפי זה שאתם רוצים לשנות את דפוס הנהיגה כי יש בה סכנות, כי אין בה אוורור וכי היא צרה, אבל אם משהו מאוד רחב עם אוורור, גם אם הוא מנהרה, הוא לא מנהרה בעיניכם כי לא צריך לאסור בו את העקיפה.

גלעד ארדן: זה מה שהסביר דוקטור לינק.

גלעד ארדן: אתם רוצים לאסור בכביש בגין את העקיפה?

חוה ראובני: בכביש בגין זאת לא מנהרה.

חוה ראובני: בצומת שמתחת לכביש בזק?

חוה ראובני: ביציאה מגבעת מרדכי?

חוה ראובני: זה כביש מקורה.

גלעד ארדן: אם רוצים לאסור עקיפה במנהרות, תציירו פס הפרדה לבן במנהרות.

רוני לוינגר: הסבירו שאי אפשר לעשות פס לבן בין שני נתיבים באותו כיוון נסיעה.

רוני לוינגר: יש כללים הנדסיים.

רוני לוינגר: פס לבן אני עושה בכיוונים נגדיים וכאן מדובר בשני נתיבים באותו כיוון וביניהם לא עושים פס לבן.

רוני לוינגר: אני לא מהנדס תנועה, אבל יש כללים הנדסיים.

גלעד ארדן: אתם רוצים לאסור עקיפה גם במנהרות שיש בהם שני נתיבים לאותו כיוון.

רוני לוינגר: נכון, רק במנהרה שהוגדרה כמנהרה וההגדרה מחייבת הצבת תמרור בכניסה למנהרה.

חוה ראובני: ליידע את האדם שעכשיו הוא נכנס לתנאי נסיעה של מנהרה ולכן חלים עליו מכוח זה כל מיני דינים כמו הדלקת אורות גם בצוהרי היום בחודש אוגוסט.

דן לינק: בינתיים אין היום הרבה מנהרות בארץ אבל יהיו הרבה מנהרות בעתיד ואפילו בעתיד הקרוב.

דן לינק: כמובן שכל מעבר של 10 מטרים מתחת לכביש אחר לא יהיה מנהרה ולכן צריך מנגנון שיידע את עוברי הדרך על כך שהם נכנסים למנהרה.

דן לינק: אגב, מנהרה, הבעיה היא לא רק עקיפה אלא הבעיה היא גם הולכי רגל, קלנעיות, עצירה בתוכה, עקיפה וכולי.

דן לינק: מה שנאמר כאן לגבי סימון הקווים הלבנים, כבר טופל.

דן לינק: הדרך היחידה ליידע את הציבור באמת שעכשיו הוא נכנס למנהרה מהסוג שאנחנו קובעים לה כללים מיוחדים היא הצבת תמרור ורשות התמרור המקומית אכן תציב תמרורים כאלה שאומרים שלא רק שאסור לעקוף אלא שגם אסור לעצור, אסור להוריד נוסעים, אסור לקלנעיות להיכנס וכולי.

דן לינק: זה ייקח זמן עד שעם ישראל ילמד, אבל הוא ילמד.

דן לינק: יש תמרור חדש וילמדו אותו.

גלעד ארדן: השתכנעתי אבל חסר לי דבר אחד.

גלעד ארדן: האם אתם מוכנים לקבוע אורך מינימלי?

דן לינק: זה לא רק האורך.

דן לינק: אתה כמובן צודק שזה יהיה גם האורך.

דן לינק: באירופה מדובר ב-350 מטרים ובארץ זה יהיה בוודאי קצר יותר אם המנהרות לא תהיינה מוארות כמו שצריך.

גלעד ארדן: חזקה שהן לא תהיינה מוארות כמו שצריך.

דן לינק: אנחנו נציב תמרור לפני המנהרה המודיע שנכנסים למנהרה והוא לא לחלוטין מובן מאליו ומשם ואילך התמרור הזה יחייב התנהגות במנהרה על כל הכללים.

אתי בנדלר: מה יהיה האורך המינימלי להגדרת מנהרה כמנהרה בארץ?

דן לינק: אני לא יכול לומר לך בדיוק, אבל זה ודאי יהיה פחות מ-350 מטרים ואולי 250 מטרים.

דן לינק: בוודאי לא מדובר במעברים שהם מתחת לכביש אחר, שהם לא מהווים מנהרה.

אתי בנדלר: אדוני היושב-ראש, אני חוזרת שוב לעמדתי שאמרתי אותה.

אתי בנדלר: קביעת מערכת איסורים פליליים שקובעת נורמות התנהגות עם איסורים פליליים בצדם במנהרה שהיא לא כלשונה אלא שמערכת האיסורים הזאת חלה רק אם הוצב בכניסה לאותו מקום תמרור של מנהרה, אז התמרור הזה בעצם בא לומר מה חל על הנהג.

חוה ראובני: גם בדרך מהירה אנחנו עושים בדיוק את אותו הדבר.

רוני לוינגר: כל התקנות בנויות כך.

חוה ראובני: בשער הגיא יש תמרור שאומר דרך מהירה ומרגע זה ואילך – למרות שקודם הוא היה כביש בין-עירוני רגיל ומותר לעצור בשוליים ומותר לנסוע במהירות מסוימת – וכאשר עברת את התמרור הזה בשער הגיא, מרגע זה ואילך קוראים לכביש הזה לא כביש בין-עירוני אלא דרך מהירה וחלה מערכת חדשה של דינים.

רוני לוינגר: אותו הדבר בשטח עירוני כאשר יש תמרור.

חוה ראובני: אדרבה, אנחנו מציבים שילוט ולא הגדרות משפטיות ערטילאיות.

מאיר אלבז: אם ניקח לדוגמה את כביש בגין, אין שלט בכניסה שמורה על היציאות.

מאיר אלבז: תהיה כאן הטעיה כי אנשים במנהרה עוברים מנתיב לנתיב כדי לכוון את עצמם ליציאה דרכה הם רוצים לצאת.

גלעד ארדן: היום כבר יש כללים מיוחדים לגבי המנהרות או עד היום לא היו?

חוה ראובני: לפני שנתיים אושרה תקנה אחת לגבי חובת הדלקת אורות.

גלעד ארדן: יש היום ברחבי המדינה שלטים לפני מנהרות?

מאיר אלבז: רק ליציאה הראשונה ולא ליתר היציאות.

מריה כהן-אתגר: יש תמרורים חדשים שצריכים להיכנס ולקבל תוקף.

גלעד ארדן: אמרו לי שלפני שנתיים אושרה כאן תקנה שעוסקת במנהרה, כך שמן הסתם צריך להיות סימון לגביה.

מריה כהן-אתגר: מע"צ פנתה אלינו לפני כמה שנים, כאשר התחילה התנופה של בניית המנהרות, וקיבלה אישור להציב את התמרורים האלה.

גלעד ארדן: האם מוצבים היום בארץ תמרורים?

מריה כהן-אתגר: כן.

חוה ראובני: בכביש המנהרות בגוש עציון.

גלעד ארדן: יש תמרור על קיום מנהרה לפני הכניסה לכביש בגין מצד צפון?

קריאה: זאת לא מנהרה.

גלעד ארדן: למה אין שם תמרור שמודיע על מנהרה אם את אומרת שאת רוצה לאסור עקיפה גם כאשר יש כמה נתיבים?

מריה כהן-אתגר: הגדרת מנהרה אושרה רק עכשיו.

חוה ראובני: עד עכשיו לא היה לי איסור.

מריה כהן-אתגר: זה אושר בדיון הקודם.

חוה ראובני: לפני שבועיים.

גלעד ארדן: אני מאשר את תקנה 7.

חוה ראובני: תקנה 8, עניינה מהירות.

חוה ראובני: 15.

חוה ראובני: באזור מיתון תנועה.

חוה ראובני: אלה מקומות שמגיעים אליהם בהם חובה להאט את מהירות הנסיעה ובמידת הצורך אף לעצור את רכבו.

חוה ראובני: יש כאן רשימה ואנחנו מבקשים להוסיף לה גם את אזור מיתון תנועה, שזה מה שאושר בישיבה הקודמת, ובמנהרה.

גלעד ארדן: התקנה מאושרת.

חוה ראובני: תקנה 9, תיקון תקנה 54.

חוה ראובני: (א) בתקנה 54 לתקנות העיקריות, בתקנת משנה (א) בפסקה (2) – המילה "וטיולית" תימחק.

חוה ראובני: (ב) בפסקה (3) בתור סוג רכב בסופה יבוא "וטיולית".

חוה ראובני: ׁ (ג) פסקה (4) תימחק.

חוה ראובני: בסעיף (ג) אנחנו מבקשים לבטל את כללי המהירות הייחודיים לאופנועים עד 50 סמ"ק כך שיחולו עליהם כללי המהירות שחלים על כל רכב אחר בכפוף כמובן – וזה מופיע בהמשך, בתקנה 54(ד) – שיש לרשות הרישוי סמכות ברשיון הרכב של רכב מסוים להגביל את המהירות שלו ואם יש הגבלה כזאת, היא יכולה להיות גם לגבי אופנוע, היא תחול.

חוה ראובני: אם לא, אופנועים יהיו ככל רכב אחר ויחולו עליהם האמור בתקנה 1.

זהר גרינברג: בנושא הזה אנחנו רוצים לומר משהו שעניינו בטיחות בדרכים.

זהר גרינברג: התקנה כיום יוצרת מצב שאופנועים עד 50 סמ"ק לא יכולים להיכנס לדרכים שהמהירות בהם היא גבוהה, למשל כאשר מהירות מינימלית היא 55 קילומטרים לשעה, למשל דרך אילון.

זהר גרינברג: לכן אין לנו תאונות דרכים של אופנועי 50 סמ"ק באילון כי הם לא נכנסים לשם כי זה אסור.

זהר גרינברג: לפי התקנה הנוכחית אופנוע עם 50 סמ"ק, אסור לו לעבור את המהירות של 50 קילומטרים לשעה, כך שבהגדרה אופנוע כזה, אסור לו להיכנס למקום שמהירות התנועה המינימלית היא 55 קילומטרים לשעה.

זהר גרינברג: זה לפי המצב הנוכחי.

זהר גרינברג: על ידי הביטול הגורף של התקנה, אנחנו מרשים מעתה לאופנועי 50 סמ"ק, שיכולים מבחינה טכנית גם לנסוע יותר מ-50 קילומטרים לשעה, להיכנס למקומות כמו דרך אילון ששם הם ייסעו במהירות המופרזת של 60 קילומטרים לשעה בין מכוניות שנוסעות 90 קילומטרים לשעה, מוקפים מכל הצדדים, וזה מהווה סכנת חיים אמיתית.

זהר גרינברג: התקנה כיום גם אוסרת לאופנועי 50 סמ"ק להיכנס לדרך מהירה וכך הלאה.

זהר גרינברג: להפסיק את הגבלת המהירות זה בסדר, אבל להתיר את השימוש באופנועי 50 סמ"ק במקומות הרי סכנה מבחינתם כי מהירותם היא פחותה משמעותית ממהירות התנועה מסביב, זה אומר לעשות דבר שמנוגד לחלוטין לבטיחות בדרכים ולמניעת תאונות.

חוה ראובני: אנחנו חושבים שהמקום לאסור נסיעה של אופנועים בדרכים מהירות הוא לא בתקנה שקובעת את המהירות שלהם אלא צריכה להיקבע הוראה מפורשת שמסדירה את זה.

גלעד ארדן: אם הבנתי נכון, אופנוע שהנפח שלו עד 50 סמ"ק, מותר לו על פי החוק לנסוע עד 50 קילומטרים לשעה.

חוה ראובני: היום מותר לו לנסוע עד 50 קילומטרים לשעה.

גלעד ארדן: ואז באופן אוטומטי אסור לו להיכנס לכבישים שצריך לנסוע בהם במהירות גבוהה יותר.

חוה ראובני: אנחנו לא חושבים שזאת הדרך הנכונה לעשות את זה.

גלעד ארדן: העיקרון מקובל עליכם?

חוה ראובני: העיקרון מקובל.

גלעד ארדן: אז יעשו את זה בצורה אחרת.

חוה ראובני: בדרך מהירה בוודאי שיש מקום לאסור את זה ובכל מקרה אפשר לאסור את זה בתמרור של איסור כניסה, אבל אנחנו לא חושבים שצריך לשמור את המהירות של אופנועים מתחת לסף מסוים ואנחנו גם לא חושבים שתקנת מהירות היא המקום לקבוע איסור כניסה לסוג דרך כלשהו.

אבי גולן: לגבי משקל משאית, לגבי הטיולית.

אבי גולן: יש לזה משמעות אם זה מ-12 טון או מתחת ל-12 טון כי המהירויות משתנות.

חוה ראובני: אנחנו שמים את הטיולית בסעיף (3).

חוה ראובני: "רכב מסחרי שמשקלו הכולל המותר עולה על 12 טון".

אבי גולן: אם הטיולית מתחת ל-12 טון, היא נוסעת כמו כולם.

אבי גולן: זה צריך להיות מודגש.

חוה ראובני: בכל מקרה היא בסעיף (3).

אבי גולן: גם אם משקלה פחות.

חוה ראובני: גם אם משקלה פחות.

חוה ראובני: לא אמרתי טיולית שמשקלה מעל 12 טון אלא אמרתי רכב מסחרי מעל 12 טון וגם טיולית באשר היא טיולית.

גלעד ארדן: אני רוצה לאשר את התקנה הזאת אבל אני מבקש שתודיעי מתי אתם עושים את התיקון המתבקש כאן.

חוה ראובני: ברגע זה אני לא יכולה לתת לך לוח זמנים.

חוה ראובני: אני מודעת להערה וההערה בסך הכל מקובלת עלינו.

גלעד ארדן: יש לך משהו חשוב או דחוף לאשר היום?

גלעד ארדן: אני רוצה לנעול את הדיון.

חוה ראובני: מושבי בטיחות.

גלעד ארדן: אני מאשר את תקנה 9(1).

אתי בנדלר: אתה נותן אישור חלקי לתקנות?

גלעד ארדן: כל פעם עשינו כך.

גלעד ארדן: מה זה משנה אם מאשרים לפי סדר?

לאה ורון: אם לא יוצא מכתב ואין אישור לא מפרסמים את התקנה אלא אם כן יש מקרים בו דדים שמבקשים פיצול.

חוה ראובני: השאלה באיזה סדר גודל של זמן נמשיך את הדיון.

גלעד ארדן: עוד שבועיים.

חוה ראובני: אני חושבת שזה סובל דיחוי.

חוה ראובני: בכל-זאת אני מבקשת להתייחס למושבי הבטיחות ולו לטובתה של נציגת "בטרם" שהגיעה רק עבור התקנה הזאת כבר פעם שנייה.

גלעד ארדן: אני מתנצל אבל בפעם הבאה ייקבע דיון ארוך בתקנות עד שנסיים אותן.

גלעד ארדן: בישיבה הבאה נסיים את התקנות.

חוה ראובני: היא כבר פעמיים הגיעה עבור תקנה אחת.

חוה ראובני: אני מדברת על תקנה 13.

חוה ראובני: בתקנה 83א(ב) לתקנות העיקריות, אחרי "למעט אוטובוס", יבוא "שאינו אוטובוס זעיר פרטי".

גלעד ארדן: שגם הוא קיבל פטור על הדרך.

חוה ראובני: נכון.

חוה ראובני: אנחנו רוצים להוציא אותו כך שלא יהיה לו פטור על הדרך כי זה רכב פרטי לכל דבר ומשתמשות בו משפחות ברוכות ילדים בדרך כלל.

גלעד ארדן: זה לא כולל את האוטובוסים הזעירים הציבוריים?

חוה ראובני: האוטובוסים הזעירים הציבוריים, הפטור ימשיך לחול עליהם כי ברכב ציבורי אנחנו לא מחייבים מושבי בטיחות.

גלעד ארדן: מה זה אוטובוס זעיר פרטי?

חוה ראובני: יש משפחות גדולות שמשתמשות בטרנזיט.

גלעד ארדן: טרנזיט זה אוטובוס זעיר פרטי?

חוה ראובני: כן.

חוה ראובני: אם יש בו שמונה מושבים ויותר, הוא אוטובוס זעיר פרטי.

חוה ראובני: אסור להם להסיע הסעה בשכר ומבחינה זאת הם פרטיים.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אני מאשר את תקנה 13.