ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 290, 2007-10-23 14:00

אריה אלדד: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אריה אלדד: הדיון הזה מכונס כדיון מהיר על פי הצעה של חה"כ דב חנין.

אריה אלדד: אני התבקשתי להחליף את יו"ר הוועדה, חה"כ שרוני, שעסוק בוועדה אחרת.

אריה אלדד: חה"כ חנין יציג, מדוע חשוב שהוועדה המכובדת הזו תעסוק בשאלת ההפרטה הצפויה של בית החולים וולפסון.

דב חנין: הפרטת בית החולים וולפסון מעלה שורה ארוכה של שאלות, שהן בחלקן שאלות עקרוניות ורוחביות ובחלקן נוגעות לבית החולים וולפסון.

דב חנין: בזמנו פעלה ועדת לאון, שעסקה בנושא של תאגוד בתי החולים הממשלתיים.

דב חנין: אני לא אהבתי את עבודתה ואת מסקנותיה, אבל היא קבעה שצריך את נושא תאגוד בתי החולים הממשלתיים להסדיר בחקיקה הראשית.

דב חנין: החקיקה הזו לא קיימת.

דב חנין: אין חקיקה ראשית לגבי תאגוד בתי החולים הממשלתיים.

דב חנין: בכל זאת, הפרטת בית החולים וולפסון יוצאת אל הפועל, עוד בטרם הנושא הזה הוסדר, ועוד בטרם ברורה השאלה, האם יש הסכמה בין משרד הבריאות ומשרד האוצר בשאלת המבנה התאגידי הרצוי לבתי החולים.

דב חנין: בוועדת לאון רוב הנציגים תמכו בדעה אחת, למעט נציג משרד האוצר.

יצחק ברלוביץ: רק אגף התקציבים.

יצחק ברלוביץ: החשבות תמכה בדעת הרוב.

דב חנין: רוב חברי ועדת לאון, למעט נציג אגף התקציבים, סברו שהדרך לבצע את המהלך הזה היא באמצעות חברות ממשלתיות, חברות שיישארו בבעלות הממשלה, כך שבתי החולים ינוהלו על ידי אותן חברות ממשלתיות.

דב חנין: היום ישנו מהלך אחר.

דב חנין: את בית החולים הממשלתי הזה רוצים להעביר לידי קופת חולים מכבי, וליישם את עמדת נציג אגף התקציבים.

רן כהן: קופת חולים מכבי.

1063: זו כבר לא רק קופת חולים מכבי.

דב חנין: למעשה, המהלך שמוצג היום הוא מהלך שמיישם את עמדת נציג אגף התקציבים בוועדה, אותה עמדת מיעוט, כאשר משרד הבריאות התנגד להעברת בית החולים לידי קופת החולים, בוודאי לידי חברת בת של קופת חולים.

דב חנין: עכשיו אני מגיע למנגנון המעניין הזה שבו מתנהלת ההפרטה בפועל, מנגנון של הפרטה לידי חברת בת של קופת חולים.

דב חנין: פה מתעוררות הרבה מאוד שאלות, שלאף אחד אין תשובה טובה עליהן.

דב חנין: השאלה היא, מהי חברת בת של קופת חולים, איך חברת הבת הזו תפעל, מה יהיו קשרי הגומלין בין חברת הבת לבין קופת החולים, מה המגבלות שיושתו על חברת הבת הזו, מה מבטיח את היציבות הכלכלית של חברת הבת הזו, מהן המגבלות שיוטלו עליה כדי להבטיח שניהול בית החולים ימשיך להיות ניהול ציבורי וכו'.

דב חנין: כל השאלות האלה נשארו פתוחות, לא ניתנה עליהן תשובה, בוודאי לא תשובה מספקת, אבל המהלך מתקדם.

דב חנין: בינתיים מדברים על הפרטת בית החולים וולפסון.

דב חנין: כמובן מתעוררת השאלה, למה בית חולים וולפסון.

דב חנין: בית חולים וולפסון הוא בית חולים בינוני בהיקף הפעולה שלו, והוא משרת אוכלוסייה שאיננה עשירה במיוחד, במיוחד בערים חולון ובת ים.

דב חנין: נוצרת התחושה שפה מתנהל ניסוי בבני אדם שהם לא כל כך עשירים, ואולי הניסויים בהם הם ניסויים מסוכנים.

דב חנין: ניסויים בבני אדם בדרך כלל עוברים ועדת הלסנקי, אבל הניסוי הזה לא עבר שום ועדה.

אריה אלדד: הוא עבר 4 ועדות: נתניהו, אמוראי, לאון...

דב חנין: הוא לא עבר, הוא נדון.

רן כהן: ניסויים זו הגדרה עדינה.

רן כהן: זו התעללות בבני אדם.

דב חנין: כל הנושא הזה של ההפרטה של בית החולים וולפסון מעוררת שאלות, שלא ברור אם למישהו יש תשובה ברורה ומשכנעת לגביהן.

דב חנין: הרי כל המהלך הזה מתבצע תחת תחושה של רציונאל כלכלי.

דב חנין: לכולנו יש תחושה עמומה, שאם מתבצעת הפרטה אז הציבור יקבל על זה כסף.

דב חנין: השאלה הזו בכלל לא ברורה.

דב חנין: מהי הכדאיות הכלכלית בהפרטה הזו, אינה ברורה.

דב חנין: האם הדבר הזה הוא מהלך שמייצר כסף או שיעלה לציבור כסף, לא ברור.

דב חנין: שאלה אחרת לא ברורה, היא למה משרד האוצר מוכן להעביר כספים לבית החולים רק אם תהיה הפרטה?

דב חנין: אם בית החולים צריך כסף, אז צריך לתת לו כסף.

דב חנין: אם בית החולים לא צריך כסף, אז לא צריך לתת לו כסף.

דב חנין: למה מוכנים לתת כסף אך ורק בתנאי שהכסף הזה ילך לבית חולים מופרט?

דב חנין: היום בית החולים הזה עובר תהליכים של ייבוש.

דב חנין: היו פה הרבה דיונים על תהליכי הפרטה, ובכל הליך כזה יש הליך של ייבוש.

דב חנין: קודם מייבשים משהו, אחר כך אומרים שהוא יבש ומה שיבש לא עובד, ולכן צריך להפריט.

אריה אלדד: אתה אומר שהולכים להפריט את ההתיישבות ביהודה ושומרון?

דב חנין: לצערי, אותה לא מייבשים.

דב חנין: אם היו מייבשים אותם, היו מפריטים אותם.

דב חנין: המהלך של תאגוד בית החולים וולפסון הוא מהלך שמתקיים כבר כמה שנים.

דב חנין: בפועל, בית החולים שפעל בצורה מאוזנת מבחינה כלכלית, עמד על רגליו.

דב חנין: זה מהלך כל כך מוצלח, שהוא הוביל בית חולים שהיה מאוזן למצב משברי של קשיים בתפקוד השוטף.

דב חנין: אני קראתי את תגובתו של מנהל ביית החולים שאמר: תעשו משהו לכאן או לכאן, כי אנחנו במצוקה.

דב חנין: אני לא מקבל את זה.

דב חנין: אני מציע, שהמדינה והחברה ייקחו אחריות על בית החולים כפי שצריך.

דב חנין: התוצאה היא, שבכל מקרה המדינה תצטרך להזרים כסף כדי להציל את בית החולים.

דב חנין: המדינה אומרת, שאת הכסף הזה היא מוכנה להזרים אם זה יהיה בידי גורם פרטי.

דב חנין: כל התהליך הזה יוצר אי ודאות לציבור, לאנשים שחיים בחולון ובבת ים, שהיו רוצים לדעת שהבריאות שלהם והטיפול הבריאותי מובטחים וקיימים.

דב חנין: יש פה ערפל שלא נכון ולא מוצדק משום בחינה, ובוודאי יוצר אי ודאות אצל העובדים בבית החולים הזה, עובדים שרוצים גם הם לתכנן את עתידם ומקום הפרנסה שלהם, רוצים לדעת איפה הם עובדים, מה קורה איתם.

דב חנין: גם הם נמצאים בלימבו של חוסר ודאות.

דב חנין: לא ברור מה יהיה עם העובדים האלה.

דב חנין: מדברים על מודל של השאלה, מודל מאוד בעייתי.

דב חנין: זה תקדים במגזר הציבורי בישראל, ואני חושב שלפני שעושים תקדימים כדאי לבחון אותם לעומק.

דב חנין: ישנן המון שאלות פתוחות: איך ההשאלה הזו תעבוד בפועל?

דב חנין: מה קורה במצב בו יש סכסוך עבודה בין עובד המדינה המושאל למעסיקו החדש?

דב חנין: מה יהיה מעמדו של העובד בתום תקופת ההפעלה?

דב חנין: אלה שאלות פתוחות, שאין עליהן שום תשובה.

דב חנין: בוועדה הזו התקיימו כמה וכמה דיונים על מוסדות שכבר עברו הפרטה.

דב חנין: אנחנו ראינו פעם אחר פעם, שברגע שמוסד עבר הפרטה, אין אפשרות לפקח.

דב חנין: הפיקוח לא עובד, ויש סיבות מבניות לכך.

דב חנין: יש סיבות תקציביות למה זה לא עובד, כי אין תקציבים לפיקוח.

דב חנין: ברגע שמפריטים הדבר הזה יוצא משליטתו של הציבור.

דב חנין: המילה פיקוח היא מילה יפה, אבל בפועל פיקוח לא מתבצע.

דב חנין: אנחנו ראינו את זה בכל סוגי המוסדות שנדונו בוועדה הזו במהלך השנה האחרונה, שעברו הפרטה וגורלם מאוד קשה.

דב חנין: אני חייב לשאול כמה שאלות קונקרטיות על מהלך ההפרטה המתבצע כרגע.

דב חנין: אני מבין, שהחברה שהולכת לקבל את בית החולים, לא הולכת לקבל על זה כסף.

קריאה: לא מקבלת כסף.

דב חנין: כמו בהפרטות אחרות, גם ההפרטה הזו היא סוג של חלוקת עוגות לעשירים וקיצוץ לעניים.

דב חנין: החברה שהולכת לקבל את בית החולים הזה לא הולכת לשלם עליו כסף.

דב חנין: להפך, המדינה מוכנה להעמיד ערבות מדינה.

דב חנין: זה סוג של ש'ק פתוח לחברה, שאם היא לא תשיג את הרווחים המצופים ממנה היא תקבל מהמדינה את התגמול המגיע לה על זה שהיא עושה לכולנו שירות ומפעילה את בית החולים.

דב חנין: האוצר מוכן להתחייב, שהוא ייתן לחברה שמקבלת את בית החולים סכום של 100,000,000 שקלים.

דב חנין: גם אתה מקבל את בית החולים, גם אתה מקבל כסף, גם אתה מקבל את העובדים, וגם אנחנו הציבור מרגישים שאנחנו מרוויחים מזה באיזשהו אופן.

דב חנין: לכן, אני אומר שזו דוגמא רעה במיוחד של הפרטה.

דב חנין: דעתי ידועה על הפרטות בכלל, אבל ההפרטה הזו היא הפרטה מקוממת, מרגיזה ופסולה בכל מישור: במישור העקרוני, במישור של זכויות האדם, של אנשים שאמורים לקבל מהמדינה ומהחברה תשובה לבעיות הבריאות, במישור של זכויות העובדים, במישור הכלכלי.

דב חנין: איך אנחנו במדינת ישראל מעבירים מתנות ומחלקים מתנות לגורמים פרטיים.

דב חנין: לכן, אני מקווה שהוועדה הזו תקבל החלטה ברורה של התנגדות למהלך הזה מתחילתו ועד סופו, ודרישה ממשרדי הממשלה לעצור את המהלך, לתקצב את בית החולים בצורה ראויה ומתאימה כדי שהוא ימשיך לתת שירות.

אריה אלדד: תודה שהעלית את הנושא החשוב הזה על סדר יומה של הוועדה.

אריה אלדד: אני ארצה לשמוע גם את משרד הבריאות וגם את משרד האוצר.

אריה אלדד: ד"ר ברלוביץ נמצא כאן בניגוד עניינים מסוים.

1063: הוא יכול לעשות את ההבחנה הכי טובה, כי רק לפני שנה הוא היה שם ועכשיו לא נותנים לו לנהל.

רן כהן: אני מציע, שהוא יגיד את עמדתו.

1063: במיוחד במצב בו משרד הבריאות נמצא כיום.

רות רלב”ג: אני מלווה את התהליך הזה כבר משנת 2003, אחרי שהחליטו שקופת החולים מכבי היא זו שזכתה.

רות רלב”ג: מתנהל תהליך מקביל, תהליך שמתייחס להסכם המימון.

אריה אלדד: למה היא זכתה?

אריה אלדד: אני מבין שבסוף לא היה מכרז, כיוון שמשרד האוצר החליט לוותר על המכרז.

רות רלב”ג: היה מעין מכרז בין קופות החולים, כי העמדה של משרד האוצר היתה להעביר את בית החולים הזה לניהול של אחת מקופות החולים.

רן כהן: איך בכלל הלכתם להפרטה, עוד לפני שקבעתם איזה אופי של תאגוד יהיה?

רן כהן: זאת השאלה המרכזית.

רן כהן: כל התהליך לא תקין, כי לא קבעתם מה אתם רוצים שיהיה.

רן כהן: זה גם לא בא לכנסת.

אריה אלדד: תתייחסי גם לאמירה, שוועדת לאון המליצה שיש ללכת למהלך של חקיקה ראשית לפני שהם יוצאים בדרך להפרטת בית החולים.

אריה אלדד: מה עמדתכם?

רות רלב”ג: אין כרגע הסכמה למבנה התאגידי.

רות רלב”ג: בחוק ההסדרים שעבר את הממשלה ב-6 באוגוסט, יש התייחסות בפרק לחברות מנהלות למבנה שלא הוסכם.

רות רלב”ג: הנושא הזה יצא מחוק ההסדרים ועבר לתהליך של חקיקה ראשית.

רות רלב”ג: מתנהלים דיונים אינטנסיביים בראשותה של עו"ד דידי לחמן-מסר עם משרד האוצר ומשרד הבריאות.

רות רלב”ג: אין הסכמה על המבנה התאגידי.

רות רלב”ג: אם תהיה הסכמה זה יגיע במתכונת של חקיקה ראשית.

רות רלב”ג: הנושא של המבנה התאגידי נמצא כרגע על המדוכה.

רן כהן: אבל מתחילים להפריט.

1063: עוד לא עשו אבחנה לרופא, וכבר יש להם תרופה.

רות רלב”ג: בחוק ההסדרים הקודם היה פרק שנגע לחברות מנהלות, שבו הורו לשר הבריאות להקים מנהלת בתי חולים כדי לקדם את נושא התאגוד.

רות רלב”ג: המנהלת הזו קמה, והוחלט שאני אעמוד בראשה.

רות רלב”ג: היא פועלת במישורים הכלכליים, החשבונאים, הארגוניים והמשפטיים, כדי לנסות ולקדם את נושא התאגוד.

רות רלב”ג: את כל זה שמנו בצד.

רות רלב”ג: לעניין של התהליך בוולפסון, בשנת 2003 היתה החלטת ממשלה להעברת בית החולים וולפסון לניהול של אחת מקופות החולים.

רות רלב”ג: היה תהליך של שימוע בין הקופות, והוחלט על מכבי.

רות רלב”ג: מאז ועד היום פועלת ועדת המכרזים בראשותו של החשב הכללי, כאשר בראש התהליך מונה אבי גבאי, סגן בכיר לחשב הכללי, כדי לקדם את הנושא של העברת בית החולים וולפסון לקופת חולים מכבי.

רות רלב”ג: הנושא הזה מתנהל בשני מישורים: המישור המימוני והמישור הארגוני.

רות רלב”ג: במישור הארגוני, משא ומתן עם העובדים, לא רק שלא התקדמנו אלא אף הלכנו אחורה.

רות רלב”ג: גם הבנות בעל פה יתייתרו.

רות רלב”ג: היו כל מיני הבנות שהתגבשו עם הסתדרות הרופאים כנציגת הרופאים.

1063: איזה הבנות היו עם האחיות?

רות רלב”ג: היו דיונים עם נציגויות וארגוני העובדים של הסקטורים האחרים שהובילו לחצי הבנות, וגם הם כבר לא קיימות היום.

רות רלב”ג: להבנתי, כרגע אין שום הבנות.

רות רלב”ג: בנושא המימוני דווקא היה הסכם, שמשקף את מה שנאמר פה.

רות רלב”ג: נותנים לקופה רשת ביטחון על אובדן הכנסות עתידי שיכול להיווצר לה מזה שקופות אחרות שקונות מבית החולים הזה תצאנה ממנו.

רות רלב”ג: יש גם הסכם מימון מאוד נדיב, נדיב מדי לטעמי המקצועי, שיאפשר השקעות בסדר גודל משמעותי לבית החולים, כדי לשפר את המצב הפיזי ומצב ההצטיידות שלו.

רות רלב”ג: זה לא נוגע לכוח אדם.

רות רלב”ג: בבית החולים הזה לא בוצעו השקעות מספיקות מצד המדינה, ולכן בהרבה מובנים הוא בבעיות.

רות רלב”ג: ההשקעות האלה הן השקעות ארוכות טווח, השקעות תשתית.

רות רלב”ג: המדינה כן מטפלת במצבו השוטף היום, וזה על חשבון בתי החולים האחרים.

רות רלב”ג: המסגרת התקציבית שבה פועל משרד הבריאות כרגע, היא מסגרת של 11 בתי חולים ממשלתיים כאילו הם בית חולים אחד.

רות רלב”ג: זה אומר, שכאשר בית חולים אחד נכנס לקשיים, אין לנו כסף עבור 10 בתי חולים אחרים.

רות רלב”ג: יודע מנהל מרכז הרפואי וולפסון, גם בהיותו משנה למנכ"ל משרד הבריאות וגם בהיותו קרוב מאוד למצבם ולניהולם השוטף של בתי החולים, כי הגזירה הזו היא גזירה קשה מאוד ל-10 בתי חולים אחרים.

רות רלב”ג: בפועל, הסכם העוני הזה מייצר קושי לכולם, בוודאי לוולפסון.

רות רלב”ג: בשנים האחרונות, אנחנו סבסדנו את בית החולים תקציבית, בלמעלה מ-125,000,000 שקלים.

רות רלב”ג: אין ספק, שבמגזר הפרטי מישהו מזמן היה נותן על זה דין וחשבון.

רות רלב”ג: ההמלצה שלנו, היא שהתהליך הזה במתכונתו מוצע, וצריך לשחרר את בית החולים.

רות רלב”ג: היום שירותי בריאות הכללית, שהיא הקונה הגדולה ביותר של בית החולים, הפסיקה לקנות כי בית החולים עובר בקרוב למכבי.

רות רלב”ג: מכבי מעדיפה שהכלה תהיה כמה שפחות יפה, כי אז היא תקבל יותר כסף מהמדינה.

רות רלב”ג: המצב הזה פוגע בבית החולים הזה בהיקפים מאוד משמעותיים, ומייצר מצב שהוא עומד בתנאים מאוד לא נוחים בהסכם תקציבי בכל שנה בשוטף בהיקף של עשרות מיליוני שקלים בשנה.

רות רלב”ג: אין ספק, שבכללי ההתחשבנות שקיימים היום, המצב הזה של העדר הבנה ברורה והסכם ברור ימשיך לפגוע בבית החולים.

רן כהן: למה המשרד לא עוצר את התהליך הזה?

אריה אלדד: תסבירי מה אמרת?

אריה אלדד: למה התכוונת שאמרת שאתם ממליצים לשחרר את בית החולים?

רות רלב”ג: אנחנו נפגשנו עם שר האוצר הקודם, ביקשנו להיפגש גם עם שר האוצר הנוכחי ונפגשים עם כל הדרגים הבכירים באוצר מצד החשב הכללי ומצד אגף התקציבים באוצר, ואומרים שהמצב של חוסר הכרעה פוגע באופן מהותי בהתנהלותו השוטפת של בית החולים הזה, וגם פוגע ב-10 בתי חולים אחרים.

אריה אלדד: זה ברור, אבל מהי המלצתכם.

אריה אלדד: אני הבנתי, שמשרד הבריאות מתלהב מאוד לתת את בית החולים למכבי.

רות רלב”ג: לא.

אריה אלדד: אז תסבירי לי, מהי עמדת משרד הבריאות.

רות רלב”ג: צריך להחליט שהתהליך הזה לא הצליח, ולשחרר את הבית החולים לחזור להיות במעמד הקודם שלו כאחד מבתי החולים.

אריה אלדד: נציג משרד האוצר, בבקשה.

אנואר חילף: אני לא חושב, שהמילה הנכונה שמתארת את מה שקורה היא הפרטה.

אנואר חילף: הפרטה היא העברת בית החולים לגוף פרטי.

דב חנין: האם אתה קראת את חוק ההסדרים, מה אתם אומרים שם על קופות החולים?

אנואר חילף: אני צריך לקרוא אותו.

דב חנין: הוא קצת ארוך.

דב חנין: שם אתם מתייחסים לקופות החולים כגורם עסקי.

אריה אלדד: אנואר, באיזה ביטוי אתה היית מעדיף להשתמש, השאלה?

אריה אלדד: הפקדה?

אנואר חילף: לא.

אנואר חילף: העברת בית החולים להנהלתו של גוף חוץ ממשלתי.

אריה אלדד: נגיד שנותנים לך את האפשרות להשתמש רק במילה אחת במילון, במה היית בוחר?

אנואר חילף: אני לא יודע, אבל אני פוסל את האפשרות של המילה הפרטה.

רן כהן: אם זה היה מצליח, היו קוראים לזה הפרטה.

רן כהן: כיוון שנכשלתם, אתם מתכחשים אפילו למילה.

אנואר חילף: רוב הגורמים במערכת הבריאות מסכימים, שיש לקדם את הנושא הזה ובתי החולים לא צריכים להיות בבעלות משרד הבריאות.

אנואר חילף: לגבי המודל הכלכלי האידיאלי, איך וצריך להוציא את בתי החולים האלה מהמדינה, אין הסכמה.

אנואר חילף: התקבלה החלטת ממשלה בשנת 2003, שזה יקרה בבית החולים וולפסון.

אנואר חילף: לא היתה הסכמה, אבל בסוף יש החלטת ממשלה.

אריה אלדד: החלטת הממשלה נקבה גם בתאריך לביצוע.

אריה אלדד: אם לא מבצעים את ההחלטה, מה דינה?

רן כהן: מאחר והתאריך חלף, אפשר לשנות את החלטת הממשלה.

אריה אלדד: אנחנו עוסקים פה במטריה רפואית.

אריה אלדד: בעולם הרפואי יש מושג של פג תוקף.

אריה אלדד: התרופה הזו היתה טובה עד תאריך מסוים, אבל כיוון שלא השתמשו בה פג תוקפה.

אנואר חילף: אני לא יודע אם פג תוקפה.

אנואר חילף: במערכת הממשלתית דברים לא מתקדמים מהר.

אנואר חילף: יש כל מיני סוגיות, כמו סוגיית העובדים, שהיא סוגייה קצת מורכבת וארכה זמן רב.

אנואר חילף: התקבלה החלטה בשנת 2003, הוקמה ועדה ובחרו במכבי שתפעיל את בית החולים דרך חברת בת.

קריאה: לא.

1063: קודם היתה מכבי ואחר כך חברת בת.

אריה אלדד: לפי חוק השבות, גם הנכדה יהודייה.

אנואר חילף: אני לא יכול לתת תשובות ברורות עכשיו.

אנואר חילף: התהליך עדיין לא נגמר, ואין עדיין הסכמים מגובשים.

אריה אלדד: האם יש לך מידע, כמה כסף מתכוונים לחסוך במהלך הזה?

אריה אלדד: הרי האוצר לא ממונה על בזבוז כסף אלא על חיסכון.

אנואר חילף: כמובן שלא.

אנואר חילף: אני אתייחס גם לעניין שאנו נותנים כסף.

אנואר חילף: אין מה לעשות, שינויים מבניים עולים כסף.

דב חנין: הפרטה עולה כסף לציבור.

רן כהן: זו המצאה בינלאומית, שאתם גם מוכרים וגם משלמים.

אריה אלדד: אני מבין, מה נציג האוצר אומר.

אריה אלדד: יכול להיות מצב שבו משקיעים כסף ב-5 השנים הראשונות על מנת להרוויח או לחסוך כסף בעתיד.

אריה אלדד: תגיד לי, כמה כסף הולכים לחסוך?

אנואר חילף: אין לנו הערכה מדויקת.

אריה אלדד: איך הולכים לדבר כזה מבלי לדעת הערה מדויקת?

אנואר חילף: העניין הוא לא רק חסכון בכסף.

אנואר חילף: גם מבחינה ניהולית, לבתי חולים ממשלתיים יש כל מיני מגבלות, כמו הסכמי שכר.

1063: יצא המרצע מהשק.

אריה אלדד: אנחנו נקבע סמינריון, שבו משרד האוצר יסביר לבתי החולים הממשלתיים למה יש להם מגבלות שהם לא מכירים כרגע.

אנואר חילף: אני לא חושב, שזו מגבלה שאנשים לא מכירים.

אריה אלדד: יכול להיות שנציג החשב הכללי יידע ללמד אותנו משהו על החיסכון הצפוי או יתרונות אחרים שיש למהלך הזה.

אריה אלדד: שמענו כבר את הממשלה מדברת בשני קולות, ולכן זה לגיטימי שגם האוצר ידבר בשני קולות.

אלי בראל: אנחנו פועלים על בסיס החלטת ממשלה, שהיתה אמורה להגיע לתוצאות ביולי 2007.

אלי בראל: כאשר הולכים לתאגוד של בתי החולים, החשיבה הראשונית היתה שקופות החולים הכי קרובות במודל העסקה מאשר העסקים הפרטיים.

אלי בראל: גם היום קופת חולים כללית מקבל כספים מהמדינה בגין תשתיות.

אלי בראל: אני לא מבין על מה המהומה.

אלי בראל: עד היום המדינה תומכת במאות מיליוני שקלים בשנה בקופות חולים כללית בגין תשתיות בבתי חולים.

תמר גוז’נסקי: למה אתם לא משקיעים עכשיו?

תמר גוז’נסקי: אנחנו צריכים את זה עכשיו ולא בעוד כמה שנים?

קריאה: הממשלה נותנת 50,000,000 שקלים בלבד ולא מאות מיליונים.

רן כהן: אגב, הממשלה לא עושה שום טובה, הקופה נותנת שירותי בריאות לאזרחים והמדינה משלמת.

אלי בראל: יכול להיות שהמודל לפיו המדינה פועלת מול קופת חולים כללית הוא לא כל כך מוצלח, אבל היום המדינה תומכת בתשתיות של בתי חולים.

אלי בראל: אלה כספים שאמורים לעבור לבית החולים כדי לשפר את התשתיות.

אלי בראל: אני לא יודע על הפיצוי שרות דיברה עליו, אבל חובת ההוכחה חלה על קופת חולים להוכיח שיש לה אובדן הכנסות ומגיע לה פיצויי.

אלי בראל: נכון להיום הוחלפו טיוטות עם קופת חולים מכבי.

אלי בראל: אנחנו מקדמים את ההסכם מול העובדים ומול הנציבות, כדי להיות סגורים לגבי המודל של העובדים.

אלי בראל: לדעתי, אנו מסוגלים להגיע לסיטואציה שאפשר להעביר את בית החולים לידי קופת חולים מכבי.

תמר גוז’נסקי: האם יש לכם הסכמים עם העובדים?

רות רלב”ג: אני מוכרחה לומר משהו מאוד חמור: משרד הבריאות לא ראה שום טיוטות.

דב חנין: האם אנחנו יכולים לראות את הטיוטות האלה?

אלי בראל: הטיוטות עברו בין שני הצדדים.

אלי בראל: אין הסכמה, אבל הטיוטות עברו.

אלי בראל: אנחנו בנקודת מצב, שבה אולי נוכל להגיע להצלחה של העברת בית החולים לקופת חולים מכבי.

אלי בראל: אם יחליטו בממשלה לשנות את ההחלטה, זה אפשרי.

אלי בראל: הממשלה יכולה להחליט מה שהיא רוצה.

אריה אלדד: האם אתם תמליצו לממשלה לעשות זאת?

אלי בראל: לא נערכו דיונים בחשב הכללי.

אלי בראל: באופן אישי, אני לא כל כך שמח שבית החולים יעבור לקופת חולים.

אלי בראל: דעתי לא נחה בנושא.

אלי בראל: אנחנו עובדים על פי החלטת ממשלה, הממשלה מחליטה ואנחנו מקיימים את ההחלטה.

יצחק ברלוביץ: אני יכול לומר, כי המצב בו יש חוסר ודאות פוגע ביכולת שלי לנהל את בית החולים.

יצחק ברלוביץ: בבית החולים יש מספיק נושאים שאני אמור לעסוק בהם, והסיטואציה הזו שבמקביל מתנהלת פעילות קידום של העברת בית החולים לקופת חולים מכבי היא סיטואציה שפוגעת בתפקוד השוטף של בית החולים.

יצחק ברלוביץ: היא פוגעת בעובדים, היא פוגעת בניהול, היא פוגעת בקופה ובקשר שלי מול קופות החולים.

יצחק ברלוביץ: אני יודע, שישנם היום מתמחים שלא מגיעים להתמחות במחלקות בבית החולים שלנו, מחלקות שהיו מאוד מבוקשות וידועות בכל הארץ, וזה בגלל חוסר הודאות.

יצחק ברלוביץ: אותו דבר גם לגבי מנהלי מחלקות.

יצחק ברלוביץ: יש לנו היום מספר יחידות שלא מאוישות במנהלים, כי אנו לא מקבלים מועמד מתאים.

יצחק ברלוביץ: כל מי שמגיע שואל אותי: מה יהיה מעמדי מחר.

יצחק ברלוביץ: כרגע, אנחנו נפגעים בשירות שאנו נותנים לחולים.

יצחק ברלוביץ: הסיטואציה הזו צריכה להיפסק.

יצחק ברלוביץ: זו סיטואציה בלתי אפשרית, לא הוגנת, שנמשכת תקופה ארוכה, והגיע הזמן לסיים אותה.

אריה אלדד: האם לבית החולים יש העדפה איך לסיים אותה, להישאר במשרד הבריאות או לעבור למכבי?

יצחק ברלוביץ: אנחנו לא יודעים באיזה תנאים אנו נעבור למכבי.

יצחק ברלוביץ: אם התנאים יבטיחו את כל אותם הנושאים שעלו בצורה חיובית, את הביטחון של העובדים, את המעמד של העובדים, את החוסן הכלכלי של בית החולים, באופן תיאורטי העברה תהיה אפשרית.

יצחק ברלוביץ: במצב כרגע שבו אין לי שום מידע לגבי מהו המעמד העתידי של בית החולים, האפשרות להמשיך במסגרת של בית חולים ממשלתי עדיפה.

רן כהן: האם יש פה נציג ממשרד ראש הממשלה?

רן כהן: יש פה דבר אבסורדי.

רן כהן: אף אחד לא מסכים על כלום עם השני, לא משרדי הממשלה, לא בתוך האוצר.

וילמה מאור: משרד הבריאות והחשב הכללי חושבים אותו דבר.

אלישע ברטוב: אני אישית ליוויתי את התהליך הזה לכל אורכו משנת 1990.

אלישע ברטוב: אנו מכירים את הנושא הזה על כל פניו.

אלישע ברטוב: כל התהליך הזה הוא נטע זר, הוא לא שייך לתהליך של תאגוד בתי החולים.

אלישע ברטוב: זה מצב אנומאלי שפוגע בצורה בלתי סבירה בבית חולים מסוים, ובאוכלוסייה שאמורה להיות מטופלת בו.

אלישע ברטוב: אנחנו בדעה, שעל כל בתי החולים צריך לחול אותו כלל.

אלישע ברטוב: לא ייתכן, שהיום אנו ננהל משא ומתן לגבי בית חולים וולפסון, לגבי מצב העובדים, כאשר ידנו וידי הנציבות קשורות, כי כולנו יודעים שאנו מנהלים משא ומתן על כל תהליך התאגוד שיהיה אי פעם.

אלישע ברטוב: כל מה שיחול פה, יחול שם.

אלישע ברטוב: זה מצב אבסורדי, כי הוא מפלה את כל יתר בתי החולים שלא נמצאים על יד השולחן כדי לייצג את עצמם.

אלישע ברטוב: לכן, אנחנו נגד כל המהלך הזה ומבקשים לסיים את המהלך הזה.

אלישע ברטוב: אתם רוצים לתאגד את בתי החולים, תפתחו במהלך ובמשא ומתן, ותעשו את זה בצורה נורמאלית וישרה.

אריה אלדד: עכשיו נשמע את דבר האחיות.

1063: אני רוצה להחמיא לאוצר, שהוא לא מתעייף.

1063: כבר בשנת 1992 ישבנו ודנו נגד התאגודים.

1063: בית החולים הזה עובר התעללות.

1063: החולים נפגעים וגם העובדים.

1063: לא יכול להיות דבר כזה.

1063: ישב מאחורי עידו הררי, נציג מכבי, ואומר שהם לא רוצים בתהליך.

1063: כאשר דובר על וולפסון, שאלתי את דני נווה למה וולפסון.

1063: הוא לא היה אז גרעוני, הוא היה לתפארת מדינת ישראל.

1063: לא היה אומץ להוציא מנהל שלא היה בסדר, אבל לא על זה אנו דנים פה.

1063: שאלתי למה, ואז ראיתי תהליך שהם מומחים בו, כמו רחיצת מכוניות.

1063: קודם כל שוטפים אותך, אחר כך מייבשים אותך, ואחר כך יש את האור הירוק.

1063: קראו לי באיכילוב ובתל השומר לגבי זה.

אריה אלדד: תסבירי למה את מתנגדת, מה החשש שלך?

1063: כאשר חיים פלס ישב אצלנו ביקשתי ממנו שייתן לי סיבה לעבור אליו.

1063: אני אגיד לך מה הסיבה.

1063: הם רוצים סחר בעבדים.

1063: העובדים יהיו עבדים.

1063: כאשר אתה רוצה לייעל, או שאתה מפטר או שאתה מוריד בשכר.

1063: גם ככה השכר של הרופאים ושל האחיות הוא על הפנים.

אריה אלדד: האם האחיות במכבי הן עבדים?

1063: התחלנו עם בתי החולים.

1063: לך נראה שאני מחוסרת הכרה, שאני אסכים להישאר במצב שבו אני לא אוכל לזוז מדרגה אחת לשנייה?

1063: גם בנושא של טיפות החלב, לא הסכימו להעביר את הכסף למשרד הבריאות אלא לאדון כהן.

1063: פה בדיוק אותו תהליך.

1063: רות רלב"ג התחננה שיעבירו אליה את הכסף.

1063: מה אומר בית החולים וולפסון?

1063: תנו לד"ר ברלוביץ את הכסף, שהוא לתפארת מדינת ישראל.

אריה אלדד: כאשר הוא היה במשרד הבריאות לא דיברת עליו ככה.

1063: תמיד הייתי חברה שלו.

1063: הוא תוצר אסף הרופא, איך אני יכולה להגיד אחרת.

1063: היחסים בינינו היו טובים מאוד.

1063: הוא אדם שיודע להקשיב.

1063: הביאו את האדם הנכון, עכשיו תנו לו את ההזדמנות, תנו לו את התקציב.

1063: אי אפשר לקשור לו את הידיים.

רן כהן: האם את חושבת שזה נורמאלי שיתנו לאדם נורמאלי לעבוד?

1063: אני לא מחוסרת הכרה.

1063: אין חצי הבנה ולא הבנה.

1063: זו לא דרך בה מתאגדים ועושים שינוי מבנה ארגוני.

1063: יש דרכים אחרות לעשות את זה בצורה מסודרת.

1063: אתם עושים כיבוי שרפות והורסים מערכת בריאות.

עידו הררי: ראשית, פנו אל מכבי ממשרד הבריאות וממשרד האוצר כבר לפני מספר שנים.

עידו הררי: זה לא בא מאיתנו.

עידו הררי: מכבי ישבה וחשבה אם היא רוצה או לא רוצה.

עידו הררי: יש לזה הרבה מאוד משמעויות, ויש לזה הרבה מאוד חסרונות מהצד של מכבי.

עידו הררי: אנחנו לא נרוץ לעניין הזה.

עידו הררי: כל מי שיושב כאן בחדר מסכים, כי רק אם נוכל לראות שהדבר הזה יכול לתרום לבריאות של תושבי אותה סביבה: חולון, בת ים ותל אביב, כדאי ללכת אליו.

עידו הררי: בכל קונסטלציה אחרת, לא כדאי.

עידו הררי: אני מסכים עם ברלוביץ, כי המצב הנוכחי לא טוב לאף אחד, וצריך להביא אותו לכדי סיום.

עידו הררי: אנחנו לא ניכנס לפרויקט אם לא נראה שהוא הולך להיות מוצלח.

עידו הררי: אנחנו בוודאי לא ניכנס לפרוייקט אם רגע אחר כך אילנה, בתיה לוי ופרופ' בר טוב ישבתו בבית החולים.

עידו הררי: אני יודע להגיד, שאנחנו במכבי לא יודעים להסתדר עם שביתות.

עידו הררי: מאז יום הקמתה של מכבי, 66 שנים, לא היתה ולו שביתה אחת.

עידו הררי: אין עבדים במכבי.

עידו הררי: אם כל כך רע לעבוד במכבי, למה אנשים לא עובדים?

קריאה: אחיות של מכבי שבתו.

עידו הררי: לעבוד במכבי, זה בסדר.

עידו הררי: לסיכום - מכבי תיכנס לפרויקט הזה רק אם וכאשר הוא ייעשה כמו שצריך.

רות רלב”ג: בואו במשך עוד 5 שנים נקיים דיונים.

עידו הררי: 5 שנים לא עשיתם כלום.

עידו הררי: על מה את מדברת?

עידו הררי: הדברים נמצאים אצלכם על השולחן.

עידו הררי: תפעלו.

1063: האם מישהו רוצה הורים כאלה?

1063: הם לא יודעים מה הם רוצים.

1063: אנחנו ילדים יתומים.

אריה אלדד: היה חשש מפני המהלך הזה שביטאו ראשי הרשויות בסביבה וגם התושבים.

אריה אלדד: אני לא ידעתי שיש הבדל בבית תקווה, שם יש קופת חולים שמשרתת אוכלוסייה גדולה.

אריה אלדד: אני לא שומע שהאוכלוסייה בפתח תקווה לא מרוצה מזה שיש לקופת חולים בית חולים.

אריה אלדד: אני לא יודע אם האוכלוסייה שסביב אסף הרופא יותר מרוצה או פחות מרוצה מבית החולים של קופת חולים.

אריה אלדד: עצם העובדה שלקופת חולים יש בית חולים, היא הוכחה כאפשרות קיימת, לפעמים אפילו ברמה טובה מאוד.

אריה אלדד: תמר גוז'נסקי, חברת כנסת לשעבר עם הרבה מאוד זכויות של מחוקקת בבית הזה בתחומים חברתיים חשובים, רוצה לדבר בשם התושבים.

תמר גוז’נסקי: אני מייצגת פה את הפורום החברתי בבת ים.

תמר גוז’נסקי: אנחנו בשעתו ניהלנו מערכה על בית חולים אחר , בית חולים אברבנאל, שרצו לסגור.

תמר גוז’נסקי: בסופו של דבר המערכה הציבורית ביחד עם העובדים מנעה את הסגירה.

תמר גוז’נסקי: אחד הנימוקים בגינם התנגדנו לסגירה, היה שרצו לפזר את החולים והקשר עם המשפחות נעשה בלתי אפשרי.

תמר גוז’נסקי: צריך להביא בחשבון, כי בבת ים, בחולון, בדרום תל אביב ובראשון, לא חיות משפחות אמידות, אלא משפחות במעמד בינוני-נמוך.

תמר גוז’נסקי: יש הרבה עולים והרבה קשישים, אנשים שאין להם רכבים פרטיים.

תמר גוז’נסקי: לכן, השאלה של בית החולים הקרוב היא שאלה מאוד מהותית.

תמר גוז’נסקי: השאלה היא האם אתה הולך למרפאת חוץ בבית חולים במרחק 5 תחנות אוטובוס, או שישלחו אותך למרפאת חוץ עם שלושה אוטובוסים.

אריה אלדד: אבל אין כוונה לסגור מרפאות.

תמר גוז’נסקי: כבר היום בית החולים סובל מכך, שחלק מקופות החולים מסרבות להפנות אליו חולים.

תמר גוז’נסקי: לכאורה, מבחינת משרד הבריאות יש חלוקה לאזורים.

תמר גוז’נסקי: בפועל זה לא קורה.

תמר גוז’נסקי: כאשר שמעו שמכבי הולכת לקנות את בית החולים, 3 קופות החולים האחרות התחילו לחשוב אם כדאי להם לעשות הסכמים עם בית החולים או לא.

תמר גוז’נסקי: ברגע שבית החולים מתדלדל יורדת הרמה הרפואית.

תמר גוז’נסקי: התוצאה היא, שהאוכלוסייה היותר חלשה מקבלת בריאות פחות טובה.

תמר גוז’נסקי: אני לא מבינה למה העונש הזה.

תמר גוז’נסקי: חוק ביטוח בריאות קבע שיש שוויון באספקת הבריאות.

תמר גוז’נסקי: הפטיש הזה שתאגוד והפרטה תמיד יהיו טובים יותר, כפי ששמענו מנציג אגף התקציב, לא נכון.

תמר גוז’נסקי: תיקחו את הדוגמא האמריקנית ותגידו לי איפה יש שירותי בריאות טובים יותר לאזרח, איפה הזמינות של השירות טובה יותר בארצות הברית או בישראל.

תמר גוז’נסקי: בארצות הברית הכל מופרט, אבל ל-30,000,000 איש אין ביטוח בריאות.

תמר גוז’נסקי: האם זה האידיאל שלנו?

תמר גוז’נסקי: אנו מדברים על אוכלוסיות שלא יכולות לעזור לעצמן, שלא יכולות לרכוש את כל הביטוחים המשלימים והפרטיים.

תמר גוז’נסקי: הן תלויות בבריאות הציבורית.

תמר גוז’נסקי: לכן, כאשר מייבשים את בית החולים זה רע מאוד.

תמר גוז’נסקי: דבר אחרון, הוא שרוב עובדי בית החולים גרים בסביבה.

תמר גוז’נסקי: אני רוצה להגיד לך, שהם תושבים ואם הם ייפגעו כעובדים זה יהיה רע מאוד לאוכלוסייה.

תמר גוז’נסקי: זאת האוכלוסייה היותר מבוססת, ואנו לא מעונינים בהחלשת האוכלוסייה הזו.

תמר גוז’נסקי: אני חושבת, שחובה של משרד האוצר ויתר הגורמים להביא לידיעת התושבים מה קורה.

תמר גוז’נסקי: לא יכול להיות שאנו נקרא בעיתון שהולכים להפריט את בית החולים.

תמר גוז’נסקי: תסבירו לנו, מה התועלת שתצמח מזה.

תמר גוז’נסקי: אם לא תצמח תועלת, למה אנחנו צריכים לתמוך בזה?

תמר גוז’נסקי: אף אחד לא מדבר איתנו, וזו שערורייה.

תמר גוז’נסקי: אי אפשר לעשות דבר שפוגע בתושבים מבלי לדבר איתם ולשכנע אותם שזה לא פוגע בהם.

בתיה צדקה: מזה שלוש שנים העובדים נמצאים בחוסר ודאות.

בתיה צדקה: לא יצאה שום טיוטה.

בתיה צדקה: מה יהיה מעמד העובדים?

בתיה צדקה: אף אחד לא יודע.

בתיה צדקה: שמענו, כי צריך להחזיר את המצב לקדמותו.

בתיה צדקה: תנו את ההזדמנות למנהל.

בתיה צדקה: צריך לרדת מזה.

בתיה צדקה: אין שום סיבה לפגוע באוכלוסייה הכי מסכנה בחולון ובבת ים.

בתיה צדקה: זה משליך על מעמד העובדים.

בתיה צדקה: האם רוצים לעשות מהעובדים עבדים?

1063: כאשר יש הפרטה, זה המצב של העובדים.

בתיה צדקה: אנחנו נגד כל המהלך הזה.

יוסי קינר: אני מבחין בין מצבו של וולפסון בהחלטות הממשלה האחרונות ובוועדת המכרזים, לבין נושא התאגוד.

יוסי קינר: היתה ועדת חקירה ממלכתית, מכובדת, ששמעה את כל נציגי העובדים והחליטה שזה התהליך הנכון.

יוסי קינר: הנושא הכלכלי לא היה בזמנו אחד האלמנטים.

יוסי קינר: ועדה שנייה, ועדת אמוראי, שמעה את כל הגורמים והמליצה על מודל של תאגוד.

יוסי קינר: ועדת לאון, שהייתי שותף לה, שמעה את כל העובדים, ובהמלצות הוועדה דעת העובדים קיבלה דגש חזק מאוד.

יוסי קינר: חה"כ חנין אמר נכון, כי אין עוד מודל כזה לגבי קבוצה גדולה של עובדים, והנושא הזה צריך להיבחן לעומק.

יוסי קינר: אנחנו כנציבות חייבים ליישם החלטות ממשלה.

יוסי קינר: זאת פרנסתנו.

יוסי קינר: אנחנו אמורים להביע את דעתנו לפני החלטות הממשלה, אבל, לצערנו, אגף תקציבים לא מספיק מתחשב בדעתנו.

יוסי קינר: במסגרת יישום החלטת הממשלה משנת 2003 אנחנו דיברנו עם כל ארגוני העובדים, כאשר הוביל את המשא ומתן הממונה על השכר.

יוסי קינר: בדקנו את האופציות השונות, והגענו להתקדמות די יפה, כולל מודל התאגוד בכלל.

יוסי קינר: העבודה הזו לא מספקת, יש לנו עוד הרבה מה לעשות ויש לנו הרבה בעיות משפטיות.

יוסי קינר: אנחנו כרגע בשלב של בחינת האופציות, ויכול להיות שנבוא לעובדים עם הצעות אחרות.

יוסי קינר: היו ישיבות עם מכבי, והיו דיונים על רזולוציה של פתרון בעיות העובדים במסגרת מכבי.

יוסי קינר: בנציבות שירות המדינה היה לנו ברור, כי במסגרת העברה יש הסכם תלת ראשי: מדינה, העובדים ומכבי.

יוסי קינר: אם שלושת הגורמים האלה לא מסכימים אין העברה.

יוסי קינר: עד כמה שאני מבין, היתה הסכמה של מכבי לקלוט את העובדים במסגרת הסכמי עבודה קיימים.

יוסי קינר: לא היה מצב של עבדים.

יוסי קינר: אני מתפלא על העמדה של מכבי, כי לי היה ידוע שמי שהיה מנכ"ל מכבי תמך וקידם את הרעיון.

עידו הררי: אני לא אמרתי משהו אחר.

עידו הררי: אני אמרתי, שלהעברה הזו יש יתרונות וחסרונות.

עידו הררי: בסופו של דבר המדינה פנתה אלינו, ואנו אמרנו שאנו מוכנים לבחון את זה, אבל צריך לעשות את זה נכון.

יוסי קינר: אנחנו צריכים לחתור לכיוון הנכון.

יוסי קינר: אסור לנו לא לקיים את החלטות הממשלה והחלטות ועדות החקירה.

יוסי קינר: אנו צריכים לחתור לכיוון הנכון, לא כהפרטה אלא כתאגוד, כאשר בית החולם נשאר בבעלות הציבורית.

יוסי קינר: אם זה קופות חולים או גופים אחרים, המנהלת תציע את ההצעות שלה להגיע להסכמות.

רות רלב”ג: התהליך מתנהל כבר 5 שנים, ובית החולים לא יכול להיות בן ערובה.

רות רלב”ג: התהליך הזה מוצה.

רות רלב”ג: החולה הזה צריך לרדת משולחן הניתוחים, תהליך התאגוד צריך להתקדם והפתרון לגבי בתי החולים בכלל יחול גם על וולפסון.

אריה אלדד: אני רוצה לסכם את ישיבת הוועדה.

אריה אלדד: הוועדה שמעה בדאגה רבה סקירות ואת עמדות הגופים השונים המעורבים בתהליך הפרטת בית החולים וולפסון.

אריה אלדד: מצאנו שהתהליך משקף מהלך ארגוני, המתקיים לפני שהכללים המנחים והעקרונות לביצועו גובשו או לובנו כהלכה לפני היציאה למהלך.

אריה אלדד: הוועדה מוצאת, שההפרטה המתרחשת של בית החולים עשויה להעביר לידי מי שקונה אותו או מקבל חזקה עליו מתקן ציבורי שלם, חינם או אפילו בתוספת תשלום, תופעה שהיא מדאיגה בהיבטים רבים אחרים של התנהלות המשק הציבורי.

אריה אלדד: הוועדה מוחה בחריפות על תהליכי הייבוש של בית החולים, והתניית העברת תקציבים חיוניים לבית החולים לצורכי תשתיות בהשלמת מהלך ההפרטה.

אריה אלדד: הוועדה רואה בחומרה יציאה למהלך ההפרטה של בית החולים, עוד טרם נעשתה חקיקה ראשית על פי המלצות ועדות שמונו על ידי הממשלה, ועוד טרם התקיים דיון אמיתי בציבור ובכנסת.

אריה אלדד: הוועדה קובעת, כי בקרב הגורמים המקצועיים שהופיעו בפנינו היום היתה הסכמה, כי המהלך הנוכחי פוגע קשות בבית החולים, בזכויות הבריאות של התושבים ובזכויות העובדים.

אריה אלדד: הוועדה דורשת לעצור מיד את מהלך ההפרטה, להחזיר את בית החולים למעגל בתי החולים הממשלתיים, ולהעביר מיד לבית החולים את כל התקציבים הנדרשים לתפקודו.

אריה אלדד: הוועדה סבורה, שמהלך תאגוד בתי החולים ראוי שיסוכם, והעקרונות המנחים אותו ייקבעו לחוד בלי הקשר לניסוי כזה או אחר בבית חולים מסוים.

אריה אלדד: תודה רבה, הישיבה נעולה.