ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 287, 2007-10-23 09:30

משה שרוני: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: אדוני היושב ראש, בזמן האחרון אנו קוראים בעיתון על ילדים מוגבלים שלומדים בבתי ספר, שאין בו מעלית שילד נעה יוכל להיכנס אליה ולטפס לקומות עליונות.

סטס מיסז'ניקוב: זה דבר מינימאלי על מנת לספק צרכים לאותם ילדים עם מגבלות פיזיות.

סטס מיסז'ניקוב: זו אופציה לקבל אותם תנאים כפי שמקבלים הילדים הרגילים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא הייתי זקוק לאותן כתבות כדי לדעת שיש בעיה אמיתית במוסדות ציבור במדינת ישראל.

רן כהן: בתי ספר במיוחד.

סטס מיסז'ניקוב: כיוון שמדובר בילדים, זו הבעיה האמיתית.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת החוק הזו היא דוגמא לשיתוף פעולה פורה בין הרשות המחוקקת לבין הרשות המוניציפאלית.

משה שרוני: מי שבונה את בתי הספר, אלה הן העיריות ולא משרד החינוך.

משה שרוני: העירייה היא קבלן משנה של משרד החינוך.

סטס מיסז'ניקוב: מי שהצביע על הבעיה הזו, היה סגן ראש העיר של ראשון לציון, שאמון על כל הנושא של הנגשת נכים בראשון לציון ומחזיק תיק רווחה.

סטס מיסז'ניקוב: אני הייתי חבר מועצה בראשון, ולכן אנו ביחסי חברות.

סטס מיסז'ניקוב: אני חושב, ששיתוף הפעולה הזה הוא נכון מאוד.

סטס מיסז'ניקוב: רק מהשטח עולות בעיות כאלה, רק מהשטח ניתן להבין את הצורך האמיתי.

סטס מיסז'ניקוב: אמנם יש חוק במדינת ישראל כי תוך 12 שנים כל בתי הספר בארץ יהיו מונגשים לצרכי נכים, אבל זה יותר מדי זמן.

סטס מיסז'ניקוב: הילדים שמתחילים היום ללמוד בכיתה א', בעוד 12 שנים יסיימו את הלמודים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא יודע, איך ילד נכה יוכל ללמוד מכיתה א' ועד כיתה י"ב בתנאים כאלה.

סטס מיסז'ניקוב: לכן, אני מציע שלא לחכות 12 שנים.

סטס מיסז'ניקוב: ברגע שהמערכת יודעת שהילד הנכה צריך להיכנס לבית הספר, כל המערכות צריכות להכין את בית הספר הזה מבעוד מועד ללמידה של ילד נכה.

סטס מיסז'ניקוב: אני התפשרתי על הנוסח, אבל הנוסח המונח בפניכם הוא על דעתי.

סטס מיסז'ניקוב: אני מבקש מהוועדה, לאשר את הצעת החוק החשובה הזו לקריאה ראשונה, ולדון ולוודא סיום הנגשה מלא בטרם כניסתו של הילד לבית הספר.

סטס מיסז'ניקוב: כלומר, אנו רוצים לדעת מה הזמן המינימאלי בו יהיה מוכן בית הספר מרגע הגשת הבקשה.

אברהם רביץ: אני אומר משהו בנימה אישית ומבודחת.

אברהם רביץ: אני הייתי סגן שרת החינוך לימור לבנת.

אברהם רביץ: הלשכה שלנו לא נמצאת בבניין המרכזי, אלא בבניין עתיק יומין בקומה שלישית עם מדרגות גבוהות.

אברהם רביץ: דיברנו הרבה על ההנגשה של הילדים בבתי הספר.

אברהם רביץ: אז אני העליתי דרישה מאוד מוזרה ואמרתי, שאם מישהו נכה רוצה לבוא ולפגוש את השרה, הוא לא יכול כי אין מעלית.

אברהם רביץ: לא ציינתי את זה שגם אני מתקשה.

אברהם רביץ: אז החליטו לבנות מעלית בלשכת השרה.

אברהם רביץ: התחלנו לחפש מקום למעלית, ולא היה חלל בחדר המדרגות.

אברהם רביץ: לכן, היה צריך לעשות מעלית חיצונית.

אברהם רביץ: כיוון שהבניין עתיק ומשומר, אז היה קושי להשיג רישיון מהעירייה.

אברהם רביץ: הצעתי לשרה, לרדת לקומת הקרקע.

אברהם רביץ: לה היתה גם בעיה אישית, כי אחיה הוא נכה והוא היה בא לבקר אותה והיא היתה יורדת אליו.

אברהם רביץ: לא כל מורה בית ספר היה יורד לתלמיד מקומה שלישית.

רן כהן: השרה גם לא יורדת לפגוש כל אדם שרוצה.

אברהם רביץ: אני רוצה להוסיף פן נוסף.

אברהם רביץ: יש בתי ספר שנבנו בתקופה, בה לא חשבו על מעליות.

אברהם רביץ: בבתי ספר כאלה זו תהיה מעלית חיצונית.

אברהם רביץ: זה יותר יקר, אבל לא בהרבה.

אברהם רביץ: צריך לדאוג, שברשויות מקומיות לא יטילו קשיים בירוקרטים, תכנוניים, אדריכליים, ויאפשרו באותה קלות להקים מעליות חיצוניות בבתי ספר.

אברהם רביץ: כעובד משרד החינוך אני יודע, כי יש בתי ספר לא מעטים במדינת ישראל שאין בהם אפשרות לבנות מעלית בתוך חלל חדר המדרגות.

אברהם רביץ: זה פן שרציתי להוסיף.

רן כהן: מאחר ואני משמש כיו"ר ועדת המשנה לחוק השוויון, אני יכול למסור שהמאמצים הגדולים שלנו בשנה האחרונה לקדם את הנושא של התקנות, כדי ליישם את חוק השוויון, מתקדמים בקשיים מאוד גדולים.

רן כהן: לכן, הצעת החוק הזו מאוד חיונית ונחוצה.

רן כהן: אנחנו כוועדת משנה נשתדל לעשות את השליחות שלנו שהוטלה על ידי הוועדה, כדי לקדם את התקנות כמה שיותר מהר.

רן כהן: אולי נתחיל בוועדת המשנה להיפגש עם צוותים מיוחדים של משרדי הממשלה, ונדון איתם על התחלת היישום מבלי לחכות לתקנות.

משה שרוני: אם תהיה להם אוזן קשבת.

רן כהן: אני מקווה שכן.

רן כהן: אני חייב לציין, שבסך הכל הם לוקחים את העניין ברצינות.

רן כהן: זה לא מצב שבו הם מזלזלים בחוק, אבל ההתקדמות היא איטית.

רן כהן: עברה כבר שנה והתקנות עדיין לא מוכנות.

רן כהן: הצעת החוק הזו היא נכונה.

רן כהן: לדעתי, היא טובה וצריך לתמוך בה.

אריה אלדד: רציתי להצטרף להכרה בצורך בחוק, ולהביע את הסכמתי.

אודי כרתיאל: כיום, קודם התקנת התקנות וקודם חקיקת החוק, יש נוהל במשרד החינוך, שבו באופן פרטני אנו מטפלים בכל ילד.

אודי כרתיאל: ישנה מערכת מסודרת לה מגישים טפסים, ותוך 30 יום אנחנו מטפלים בבקשה.

אודי כרתיאל: אנו מטפלים בסדר גודל של 300-400 בקשות שמגיעות אלינו מהרשויות המקומיות.

אודי כרתיאל: זה נקרא פתרון עד הוק, שמעוגן היום בחוק.

רן כהן: האם אתם מתקצבים כל צורך?

אודי כרתיאל: כל בקשה המגיעה אלינו מטופלת.

אודי כרתיאל: אם מישהו יודע על מקרה אחד שהגיע למשרד החינוך ולא טופל, שיאמר זאת.

משה שרוני: אף אחד לא מאשים את משרד החינוך.

משה שרוני: אנשים רוצים להוציא חוק צודק כזה, כדי להיות בטוחים שכל המקרים יטופלו.

סטס מיסז'ניקוב: האם טיפלתם גם במקרים שהוצגו בעיתונות?

אודי כרתיאל: אין מקרה אחד שלא טופל.

רן כהן: שני בתי הספר שבהם הילדים שלי למדו לא היו נגישים.

אודי כרתיאל: כי לא היה שם ילד נכה.

אודי כרתיאל: איפה הבעיה?

אודי כרתיאל: הבעיה היא באותם מקומות בהם הרשות המקומית מתקשה להעמיד מעלית, בגלל הבניין או בגלל שההליך הפנימי בתוך הרשות המקומית להוציא היתר הוא ארוך.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו עדים לכך.

יבניה זכאי-בראונר: יש לנו כמה הבהרות משפטיות טכניות.

יבניה זכאי-בראונר: ההחלטה המקורית של ועדת שרים לחקיקה, שהיא עמדת הממשלה ביחס להצעת החוק, היתה לתמוך בהצעה.

יבניה זכאי-בראונר: בערר שהוגש מה-19 לספטמבר 2007 הוחלט שצוות בראשות מנכ"ל ראש הממשלה יבדוק את הצעת החוק וימליץ בפני הממשלה כיצד לנהוג בה.

יבניה זכאי-בראונר: עד אז הממשלה מתנגדת להצעה.

יבניה זכאי-בראונר: אני אסביר.

יבניה זכאי-בראונר: אמנם הנוסח הנוכחי של הצעת החוק הוא נוסח של פשרה.

רן כהן: לפני רגע אמר הממונה במשרד שאתם פותרים כל בעיה, ולכן אתם מתנגדים.

סטס מיסז'ניקוב: פשוט אין בעיה.

אודי כרתיאל: קיימת בעיה.

משה שרוני: למה משרד החינוך מפריע?

יבניה זכאי-בראונר: עמדת הממשלה היא לא להתנגד ולא לתמוך, אלא להטיל על צוות בראשות מנכ"ל ראש הממשלה לדון ולהחליט.

יבניה זכאי-בראונר: צוות בראשות מנכ"ל ראש הממשלה עוד לא הוקם.

סטס מיסז'ניקוב: זה ייקח 12 שנים.

יבניה זכאי-בראונר: אני מקווה שלא.

יבניה זכאי-בראונר: היו התנגדויות שונות לנוסח המקורי.

יבניה זכאי-בראונר: הנוסח הנוכחי הרבה יותר טוב מהנוסח המקורי, ולכן רוב ההתנגדויות שלנו לנוסח המקורי כבר לא רלוונטיות.

יבניה זכאי-בראונר: עם זאת, בנוסח הנוכחי עדיין יש כמה בעיות, שחלקן הם עניינים משפטיים-טכניים, שאפשר יהיה לסכם עם היועצת.

יבניה זכאי-בראונר: יש שלושה דברים שהם מהותיים: האחד הוא הנושא של הברור.

יבניה זכאי-בראונר: נאמר: "הרשם בעת הרישום של התלמיד יברר את הצורך בביצוע התאמות נגישות.

יבניה זכאי-בראונר: מבחינה משפטית יש הבדל בין הצורך בברור לבין הצורך ביידוע על זכות מסוימת לאזרח.

יבניה זכאי-בראונר: הפסיקה מדברת על כך, שכאשר הרשות צריכה לברר משהו היא צריכה לזמן את האדם לפגישה, לשלוח לו מכתב, לברר שהמכתב הגיע, להתקשר ולברר למה הוא לא הגיב למכתב וכו'.

יבניה זכאי-בראונר: כאשר כתוב פה רשם, הכוונה היא למנהל מחלקת החינוך בעירייה שצריך לרשות מאות אלפי תלמידים בעיר.

יבניה זכאי-בראונר: אין לו יכולת אמיתית לברר, אלא לידע את הורי התלמיד אודות זכאות להתאמות נגישות.

יבניה זכאי-בראונר: כל העניין קיים כבר היום בחוק.

יבניה זכאי-בראונר: סעיפים ל"ג ו-ל"ד בחוק שוויון זכויות אומרים שהשר יתקין תקנות.

יבניה זכאי-בראונר: לנו יש טיוטת תקנות מגובשת, שמדברת על כך שהשר יתקין תקנות לעניין הנגשה, לעניין החובה של הרשות, וגם לעניין מועדים לביצוע.

יבניה זכאי-בראונר: לכן, כל העניין הזה הוא מיותר.

יבניה זכאי-בראונר: התקנות שלנו הן הרבה יותר מרחיבות, והן גם אמורות להיות מתואמות עם השלטון המקומי, שהיועץ המשפטי שלו לא פה למרות שאני ביקשתי ממנו להגיע.

יבניה זכאי-בראונר: הנטל בסופו של דבר יהיה על הרשויות המקומיות, ולכן לשחרר היום טיוטת תקנות בלי שהרשות המקומית תיתן דעתה, זה לא נכון.

משה שרוני: השלטון המקומי הוא קבלן משנה שלכם.

משה שרוני: אתם רק נותנים את הכסף.

יבניה זכאי-בראונר: זה לא נכון.

יבניה זכאי-בראונר: זה גוף שיש לו יועצים משפטיים ויש לו סמכות.

יבניה זכאי-בראונר: כאשר מתדיינים בבתי המשפט הם מופיעים בעצמם ולא באמצעות המדינה או הפרקליטות.

רן כהן: כאשר הממונה על הבינוי אומר, שברגע שמופיעה בעיה אתם ממנים אותה, מי זה אתם?

רן כהן: אתם זה משרד החינוך.

רן כהן: אתם מעבירים לרשות המקומית את סכום הכסף.

רן כהן: אם כך, היו"ר צודק.

יבניה זכאי-בראונר: אבל אנחנו עוסקים כרגע בחקיקה, ובחקיקה כמו בחקיקה יש עניינים משפטיים.

יבניה זכאי-בראונר: אתה לא יכול לכתוב "המדינה" כאשר הגוף המחויב בפועל הוא הבעלים על מוסד החינוך, שבדרך כלל הוא הרשות המקומית.

יבניה זכאי-בראונר: גם אין למדינה סמכות להיכנס לתוך מבנה שהיא לא בעליו.

יבניה זכאי-בראונר: נניח שמדובר בעמותה פרטית, יש לה סמכות לפקח, לדבר, ליידע, לתקצב, אבל אין לה סמכות לבצע בפועל.

יבניה זכאי-בראונר: נפלו כאן כמה אי דיוקים.

יבניה זכאי-בראונר: הנושא האחד הוא הנושא של ברור במקום יידוע.

יבניה זכאי-בראונר: הנושא השני הוא: מועדים ליידוע מוסד החינוך או גן הילדים.

יבניה זכאי-בראונר: זה לא נכון.

יבניה זכאי-בראונר: מיידעים אם הבעלות על מוסד החינוך, את הרשות המקומית או את התאגיד בעל הרישיון.

יבניה זכאי-בראונר: הדבר השלישי הוא, שהסיפה של הצעת החוק בנוסח הנוכחי שלה, שמדבר על הבטחה שביצוע ההתאמות יסתיים, הוא לא רלוונטי.

משה שרוני: אנחנו נתקן את הדברים האלה.

נעה בן שבת: אפשר להגיד: ליידוע מוסד החינוך או גן הילדים באמצעות הבעלות שלהם.

יבניה זכאי-בראונר: לא.

יבניה זכאי-בראונר: המילה בעלות מופיעה בחוק שוויון.

נעה בן שבת: בסעיף הזה כתוב: "מיום שנודע למוסד החינוך או לגן הילדים על רישומו של הילד".

יבניה זכאי-בראונר: אבל זה לא נכון.

יבניה זכאי-בראונר: זה יוצר בלבול.

יבניה זכאי-בראונר: לפי תקנות לימוד חובה וחינוך ממלכתי, ההורה הוא הרושם.

רן כהן: לדעתי, יש להשאיר את המילה "ברור", כי יש פה עניין של דיבור עם ההורים.

רן כהן: אין פה עניין של יידוע בלבד במובן של שליחת מכתב או מסר.

רן כהן: יש פה עניין של ברור העניין, כדי שהמקום יתאים לילד.

יבניה זכאי-בראונר: זה נטל שאי אפשר יהיה לעמוד בו.

סטס מיסז'ניקוב: מי לא יוכל לעמוד בו?

יבניה זכאי-בראונר: הרשות.

יבניה זכאי-בראונר: האם מנהל מחלקת החינוך ברשות יכול לברר עם 600,000 ילדים שנמצאים ברשות שלו?

סטס מיסז'ניקוב: האם יש לו 600,000 תלמידים מוגבלים ברשות?

יבניה זכאי-בראונר: לא, אבל הוא לא יודע מי הילדים האלה.

יבניה זכאי-בראונר: אנחנו לא מדברים על החינוך המיוחד אלא על החינוך הרגיל.

יבניה זכאי-בראונר: מדובר על ילדים שחלקם אפילו לא יוצאי ועדות השמה.

יבניה זכאי-בראונר: אלה ילדים אינטליגנטים ורגילים, שצריכים רמפה בכניסה לבית הספר.

נעה בן שבת: לפעמים אפילו מדובר בהורה שלו.

יבניה זכאי-בראונר: הרשם לא יודע את זה.

סטס מיסז'ניקוב: בוא נעשה סימולציה.

סטס מיסז'ניקוב: נניח שבעת הרישום הרשות המקומית יודעת כמה ילדים צריכים להיכנס לכיתה א'.

סטס מיסז'ניקוב: נניח שאני נציג הרשות ואני שולח מכתב, שמיידע את ההורים לילדים מוגבלים שאם יש צורך מיוחד של אותו תלמיד, הוא צריך לפנות.

יבניה זכאי-בראונר: מה זה אומר ליידע הורים לילדים מוגבלים?

יבניה זכאי-בראונר: אני מיידעת את כל ההורים.

סטס מיסז'ניקוב: את שולחת מכתב סטנדרטי לכל התלמידים שעולים לכיתה א'.

סטס מיסז'ניקוב: בפסקה מסוימת תוסיפי, כי במידה והילד מוגבל ויש צורך בהתאמות יש להגיע לברור צורך מיוחד של אותו ילד.

סטס מיסז'ניקוב: מה הבעיה?

יבניה זכאי-בראונר: אין בעיה, ולכן אנו מבקשים לשנות את המילה "לברר" במילה "לידע".

סטס מיסז'ניקוב: כאשר ההורה מגיע לאותו מקום מדובר בברור ולא בידוע.

יבניה זכאי-בראונר: הוא לא תמיד מגיע.

יבניה זכאי-בראונר: היום חלק מהרישום מתבצע באינטרנט.

סטס מיסז'ניקוב: אחרי שהוא יקבל את המכתב הזה וירצה שילדו ילמד במוסד עם הנגשה, הוא יגיע.

סופה לנדבר: קשה להאמין שהורה שהילד שלו נכה לא יגיע לרישום.

משה שרוני: זה הויכוח.

יבניה זכאי-בראונר: זה ויכוח סרק, מפני שאדוני אומר את מה שאנו אומרים ואת מה שקיים בטיוטת התקנות שלנו.

יבניה זכאי-בראונר: היום אפשר גם להירשם באינטרנט.

יבניה זכאי-בראונר: היום הרשם שולח מכתב להורה שבנו הגיע לגיל לימוד חובה, ושעליו להגיע למקום מסוים כדי להירשם.

סטס מיסז'ניקוב: האם את רוצה להגיד לי שהחוק מיותר?

סטס מיסז'ניקוב: את אומרת, שיש תקנות והחוק מיותר.

וילמה מאור: אין עוד תקנות.

יבניה זכאי-בראונר: הוא לא מיותר, אבל הבעיה לברר היא בעייתית.

רן כהן: היא בעייתית לכם ולא לנו.

רן כהן: אנחנו המחוקקים ולא את.

אהוד ענבר: מבחינת הרישוי אין בעיה.

אהוד ענבר: הנושא של הרישוי מעוגן בחוק שוויון זכויות.

אהוד ענבר: הנושא של תוספת מעלית חיצונית לבניין, יוסדר כאשר יותקנו התקנות.

אהוד ענבר: לגבי ילד או הורה עם מוגבלות, במשרד החינוך יש מספיק כסף לנושא הזה.

אהוד ענבר: רשות שפועלת ומבקשת את הכסף הזה, היא מקבלת לאלתר את הכסף ופותרת את הבעיה.

דן אורן: צריך להכיר יותר טוב את החוק הנוכחי.

דן אורן: בחוק הנוכחי, חוק שנחקק בוועדה הזו לפני יותר משנתיים, יש שני הסדרים.

דן אורן: חבר כנסת המציע דיבר על 12 שנה, וזה לא מתייחס לסעיפים שאנו מתקנים עכשיו.

דן אורן: לפי התיקון הגדול שעבר במרץ 2005, יש שני הסדרים.

דן אורן: הסדר שמדבר על עד 12 שנה מתייחס להנגשה של כל בתי הספר, כאשר מדובר על דברים בסיסיים של קיר למעלית ותאי שירותים.

אהוד ענבר: מבני ציבור ולא רק בתי ספר.

דן אורן: עכשיו אנו מדברים על מוסדות חינוך.

דן אורן: הסעיפים שאנו מתקנים הם סעיפים של הנגשה פרטנית.

דן אורן: כלומר, רק כאשר יש תלמידי עם מוגבלות או הורה עם מוגבלות, מנגשים את אותו בית ספר.

דן אורן: אלה סעיפים שמיד עם התקנת התקנות ייכנסו לתוקף ולא בעוד 12 שנה.

רן כהן: לכן צריך לקבל את התיקון הזה.

דן אורן: הבעיות שדיברו עליהן בקשר להיתר ובעיות אחרות של בירוקרטיה, גם הן ייכנסו לפעולה ברגע שיותקנו התקנות.

דן אורן: יש סעיף נוסף שנכנס בכוונת מתכון, סעיף 19לד2, שאומר שבעלים של מוסדות חינוך יגיש בקשה להיתר בנייה עם התקנת התקנות האלה לגבי הנגשה פרטנית, וההיתר לפי תיקון אחר שהוועדה הזו הכניסה יהיה תקף 10 שנים.

סטס מיסז'ניקוב: תיאורטית אפשר להתחיל את העבודה בעוד 10 שנים.

דן אורן: לא.

משה שרוני: מהן ההמלצה של משרד המשפטים?

דן אורן: החוק הקיים היום אומר, שמוסד החינוך חייב להנגיש מיד לאחר המועד בו נודע לראשונה למוסד החינוך על רישומו של תלמיד עם מוגבלות.

דן אורן: הוצע, כי זה יהיה מהיום של מסירת ההודעה על כוונה לרשום את התלמיד, וכעת יש נוסח שמשרדי הממשלה יכולים לחיות איתו.

סופה לנדבר: אנחנו לא עושים את החקיקה בשביל משרדי ממשלה, אלא בשביל בני אדם.

דן אורן: אני מציג את עמדת הממשלה עכשיו.

סטס מיסז'ניקוב: אנו מודים לכם, שמשרדי ממשלה יכולים לחיות עם החוק.

דן אורן: אני אישית עמלתי שנים רבות כדי שהחוק הזה יהיה.

דן אורן: הביקורת הזו לא מוצדקת.

דן אורן: אני מניח, שאנחנו נוכל להגיע לנוסח מוסכם עם חברי הכנסת כדי שהממשלה תוכל לתמוך בהצעת החוק.

דן אורן: אני מציע, שאת הנוסח הזה נעביר לאותו צוות ונזרז את עבודתו.

רן כהן: כמה זמן הכנסת תחכה לכם?

דן אורן: אני ממליץ על דרך, כדי שהממשלה תתמוך בזה.

דן אורן: אם חברי הכנסת חושבים שאפשר להעביר את התיקון הזה ללא תמיכת הממשלה, בבקשה.

משה שרוני: אם לא, יש את כנסת ישראל.

יואב קריים: אני שלא כהרגלי רוצה להתחיל עם תשבוחות.

יואב קריים: אודי הוא אחד האנשים שנושא הנגישות נוגע ללבו בצורה יוצאת דופן במשרדי ממשלה, והוא עושה הרבה.

יואב קריים: אודי הוא אדם שאנו יכולים לדבר איתו, ומקבלים ממנו הרבה מאוד עזרה.

יואב קריים: התפיסה של נגישות על פי החקיקה שמופעלת היום, היא נגישות הכניסה לבית הספר.

יואב קריים: זה אולי היה מתאים לשנים שבהן בנו את בתי הספר האלה, כאשר לא היו חדרי מעבדות וחדרים נוספים הפזורים בבתי הספר.

יואב קריים: לכן, החקיקה שעל פיה פועלים היום, שאם אפשר להוריד כיתה למטה והילד יכול להיכנס לכיתת האם ואז לא מנגישים, זו בעיה חמורה מאוד.

יואב קריים: לכן, חשוב לעשות את התיקון הזה, וחשוב לעשות את הברור המדויק של צרכי הילד, כדי שהוא יוכל להסתדר בכל סביבת בית הספר.

יואב קריים: זה כתוצאה משינוי שעברה מערכת החינוך.

יואב קריים: צריך להתאים היום את הסביבה באופן מוחלט ליכולת של ילד עם מוגבלות לחיות עם האטמוספרה חדשה של בית הספר.

יואב קריים: אני חושב, שהגיע הזמן שהתקנות של משרד החינוך יעברו מהר.

יואב קריים: לעניין של הברור יש את המשמעות שציינתי קודם ומשמעות נוספת.

יואב קריים: לצערי, הורים וילדים רגילים לזה שהמערכת לא מחפשת אותם.

יואב קריים: הם רגילים לזה, שאם הם אומרים משהו לא ממש מתייחסים אליהם.

יואב קריים: הגיע הזמן, שהמערכת תגיע לילדים האלה בעצמה.

משה שרוני: נציג האוצר, מהי העלות של החוק?

יוני רגב: להצעת החוק כפי שהיא מנוסחת כרגע, אין עלות.

יעל יקואל: רציתי להעיר כמה הערות לנוסח.

יעל יקואל: היום כתוב: השר יקבע באישור הוועדה.

יעל יקואל: כמו בכל חוק צריך לכתוב: "בהתייעצות עם ארגונים של אנשים עם מוגבלות".

יעל יקואל: הערה נוספת, היא שלא מדובר רק במוגבלות פיזית אלא בכל סוגי המוגבלויות.

רן כהן: זה עולה מהנוסח הזה.

סטס מיסז'ניקוב: אני רציתי לומר, שעצם זה ששרת החינוך הגישה ערעור על הצעת החוק הזו, זה עוד מינוס אחד לשרת החינוך.

סטס מיסז'ניקוב: להטיל דופי בהצעת חוק כזו, מסיבה כלשהי, זה עיוורון מוחלט לצרכים של תלמידים שהיא אמונה עליהם.

סטס מיסז'ניקוב: אני באמת מתפלא על שרת החינוך.

סטס מיסז'ניקוב: תרשה לי להגיד, שאני בעצם לא מתפלא על שרת החינוך שהגישה ערער גם בנושא הזה.

סופה לנדבר: אין מקום למינוסים.

רן כהן: אני מתפלא שאתה מתפלא.

משה שרוני: אני מציע להצביע על הנוסח לקראת הקריאה הראשונה.

נעה בן שבת: יהיה תיקון בשם החוק, כי אנו לא מדברים על הודעה מוקדמת אלא על הודעה בעת הרישום.

נעה בן שבת: אני קוראת את הנוסח המוצע: "בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998, בסעיף 19לד, בסעיף קטן (ד), בסופו יבוא "שר החינוך יקבע באישור הוועדה הוראות לעניין חובת הרשם בעת הרישום של התלמיד לברר את הצורך בביצוע התאמות נגישות, וכן יקבע כאמור מועדים ליידוע הבעלים של מוסד החינוך או גן הילדים אודות רישומו של התלמיד והצורך בביצוע התאמות הנגישות, ומועדים לביצוע התאמות הנגישות, והכל כדי להבטיח שביצוע ההתאמות יסתיים לפני כניסתו של התלמיד ללימודים".

יעל יקואל: נוסיף: בהתייעצות עם הארגונים.

משה שרוני: הוועדה מזמינה את כל הארגונים.

יואב קריים: זה נוסח שמופיע לאורך כל החוק.

יבניה זכאי-בראונר: אנו מציעים למחוק את הסיפא.

רן כהן: תגישו הסתייגות.

משה שרוני: בדיוק.

משה שרוני: מי בעד ההצעה?

משה שרוני: ה צ ב ע ה בעד – 6 נגד – אין נמנעים – אין הצעת החוק התקבלה.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.