ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 367, 2007-10-22 12:00

גלעד ארדן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: אני מתנצל על האיחור.

גלעד ארדן: על סדר היום תקנות התעבורה (תיקון מס' ...), התשס"ז-2007, בדבר ביטול רישום שנת ייצור ברישיון הרכב.

גלעד ארדן: קראתי מספר פעמים את ההצעה לשינוי התקנות ואני חייב לומר שעדיין לא הצלחתי להבין באופן סופי ומוחלט את המטרה שלהן, מלבד התאמה שלנו לעולם הרחב, שזה חשוב בפני עצמו.

גלעד ארדן: אשמח אם אדוני מנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים יסביר לוועדה את השינוי ואת הנימוקים לשינוי.

גדעון סיטרמן: קודם כול, תודה רבה אדוני היושב-ראש.

גדעון סיטרמן: ראשית, אני מבקש להתנצל מראש.

גדעון סיטרמן: אני מבין שהדיון אמור היה להתחיל בשעה 11:30, אולם נקבעה לי פגישה עם ראש עיריית ירושלים ב-12:30 בנושא לא פחות חשוב, על גורל הרכבת הקלה בירושלים, ואתה בוודאי מודע לחשיבות של הרכבת הקלה לתושבי עיר הבירה ובכלל, לכן איאלץ לעזוב.

גדעון סיטרמן: מה שמאפיין את התיקון הזה הוא גישה שאנחנו מנסים ליישם ככל היותר במערכת השינויים שאנחנו עושים במשרד, לכיוון של גילוי נאות ושקיפות, שביחד מביאים תוצאה לטובת הצרכן.

גדעון סיטרמן: כפי שאתם יודעים, רק בישראל בשנה מסוימת יכולים לנסוע שני כלי רכב דומים שנקנו באותה שנה אולם על כל אחד רשומה שנה אחרת, תלוי אם קנו את הרכב באפריל, מאי או יוני.

גדעון סיטרמן: יש מי שדוחים את הקנייה כי מחכים ששנת הרכב תשתנה באמצע השנה הקודמת.

גדעון סיטרמן: פעם זה התחיל באוקטובר ונובמבר, ולאחרונה כבר ביוני-יולי מוכרים רכב שמספרו של השנה שלאחר מכן.

גדעון סיטרמן: על-פי התקנות המוצעות כאן תשתנה ההתייחסות לשנת הרכב.

גדעון סיטרמן: הציבור התרגל במידה מסוימת לעיוות שנהג עד כה, ואני סבור שצריך להרגיל אותו להתנהל על-פי שנה קלנדרית.

גדעון סיטרמן: כפי שלא היית מצפה שמישהו יגיש דוח למס הכנסה בחודש יוני-יולי, כך צריך להתנהל ציבורית וגם בגילוי נאות לגבי נכס כמו מכונית.

גדעון סיטרמן: היום יש למעלה מ-2 מיליון כלי רכב בכבישים, ולמעשה זה לא מותרות, כמעט לכל תושב שלישי יש רכב.

גדעון סיטרמן: אנחנו באים להסדיר את שנת הייצור, שתימשך מ-1 בינואר ועד 31 בדצמבר.

גדעון סיטרמן: זה יהיה ברור, מוחלט, ולא נתון למניפולציות של כל מיני אינטרסנטים.

גלעד ארדן: כלומר, רכב שיוּצָר בין 1 בינואר 2007 ועד 31 בדצמבר 2007 – הוא רכב מ-2007, ורכב שיוּצָר החל מ-1 בינואר 2008 – הוא רכב מ-2008.

גדעון סיטרמן: לא רכב שיוּצָר, אלא רכב שעולה על הכביש.

אתי בנדלר: כלומר רכב שיוּצָר ב-1 בינואר 2007, הגיע לארץ וישתמשו בו לראשונה במאי 2008 ייחשב לרכב מ-2008?

בועז סופר: אנחנו בעצם עוברים לרישום לפי יום העלייה לכביש.

בועז סופר: רכב עלה לכביש היום – הוא נרשם היום.

בועז סופר: אני מחדד את מה שאמר מנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

בועז סופר: אנחנו מוודאים שהרכב יוּצָר ב-12 החודשים האחרונים.

גלעד ארדן: איך אתם מוודאים את זה?

בועז סופר: יש לנו כלים לוודא הצהרות יצרן.

בועז סופר: אנחנו בודקים לא מעט דברים – תקנים, תקני בטיחות, מחירים, אִבְזוּר וכולי, בין מול היבואן ובין מול היצרן.

בועז סופר: כאשר יש צורך אנחנו נעזרים גם במחלקות חקירות שונות כדי לוודא את העניין הזה.

בועז סופר: למעשה אנחנו עוברים לנוהל על-פיו אדם יידע שהרכב עלה על הכביש היום וזה גילו, מכאן מתחיל להיספר גילו.

בועז סופר: הבדיקה אם הוא יוּצָר לפני לא יותר משנה נמצאת כבר באחריות שלנו.

גלעד ארדן: כשאתה אומר שעוברים מרישום השנה שבה הרכב יוּצָר לשנה שבה הרכב עלה לכביש לכאורה מתעורר חשש שהרכב יְיוּצָר בזמן קדום יותר והאדם יקבל אותו במחשבה שהוא חדש הרבה יותר.

גלעד ארדן: איך זה משנה את מצב האזרחים אל מול המצב שקיים כרגע?

בועז סופר: המצב של האזרחים היום שהם רוכשים רכב שעליו באופן מלאכותי במעט רשומה שנת ייצור.

בועז סופר: למה אני אומר "מלאכותי במעט"?

בועז סופר: אלה כללים שמשרד התחבורה קבע, אין על כך שאלה, אבל למעשה בידי כל יצרן נתונה הסמכות או היכולת לקבוע את שנת הייצור.

בועז סופר: מה זה שנת ייצור?

בועז סופר: בין 17 תווים שמוטבעים על גבי השלדה, הספרה העשירית נקראת מספר VIN.

גלעד ארדן: מתי היצרן מטביע את הספרה?

בועז סופר: בעת הייצור.

בועז סופר: הוא כותב: GKX, מה שזה לא יהיה, והספרה העשירית היא שנת הייצור.

גלעד ארדן: האם יצרן יכול לכאורה להרכיב 95 אחוזים מן הרכב ולהשאיר את החלק של ההטבעה, ואז הרכב יחכה אצלו עד שתגיע אליו הזמנה מאיזו מדינה ואז יטביע את שנת הייצור?

בועז סופר: לא.

בועז סופר: הוא מטביע את המספר על גבי השלדה בעת הליך הייצור של הרכב, אבל לצורך העניין בפברואר 2007 הוא יכול להטביע שהרכב משנת המודל 2008.

בועז סופר: יכול יצרן אחר, ולא אתחיל לציין שמות – ובדרך כלל זה קורה, כי לא כל היצרנים מסתדרים לפי השיטה הישראלית, עם כל הכבוד לנו – להתחיל לייצר את מודל 2008 רק באוקטובר, כלומר בהבדל של 8-9 חודשים.

בועז סופר: היום על-ידי הציון המלאכותי של שנת המודל היצרן יכול להטביע על השלדה מה שירצה, זה פועל פחות או יותר כך.

גלעד ארדן: לכאורה היום אין לך שום שליטה מתי היצרן הטביע את המספר.

גלעד ארדן: יכול יצרן מגרמניה להגיד: יש לי המון הזמנות, עד שאגיע להזמנות מישראל יחלוף זמן רב, לכן כבר עכשיו אטביע 2008 בסיומת, שנה לפני שהרכב הגיע לישראל.

בועז סופר: לצורך העניין, זה יכול להיות גם שנה וחצי לפני שהרכב הגיע לישראל.

בועז סופר: גברת חווה בן ארי הראתה לי דוגמאות על פער של 20 חודשים מרגע שהרכב יוּצָר ועד שהגיע לישראל, באותה שנת מודל.

גלעד ארדן: 20 חודשים עד שהרכב הגיע לישראל, אבל כאשר הגיע היתה כתובה שנת הייצור?

בועז סופר: היה כתוב 2008 או 2007, מה שלא יהיה.

בועז סופר: לשאלתך – התשובה כן.

בועז סופר: לצורך העניין היום יכול להגיע רכב חדש לחלוטין משנת המודל 2006, כי כך היצרן הטביע.

בועז סופר: ייתכן שהרכב יוּצָר לפני למעלה מ-20 חודשים, ואולי יימכר רק בעוד 6 חודשים.

גלעד ארדן: הוא יימכר כרכב חדש משנת המודל הנוכחית, על אף שיוּצָר לפני 20 חודשים?

חווה בן ארי: המגבלה של השיטה הקיימת, שהיצרנים הגדולים שאנחנו רוכשים מהם כלי רכב מטביעים עבורנו במיוחד את הספרה העשירית שמציינת את שנת הייצור.

חווה בן ארי: זאת הבעיה.

חווה בן ארי: זאת שיטה ייחודית שאנחנו בחרנו, מסיבות טובות לזמנן.

גלעד ארדן: חשוב להבין מה הסיבות שהיו טובות אז ולא טובות היום.

גלעד ארדן: למה לקלקל דברים טובים שעשיתם בעבר?

בועז סופר: זה היה לפני שישראל אימצה את התקינה האירופאית.

גדעון סיטרמן: אנחנו כרגע לא ממציאים את הגלגל יותר.

גדעון סיטרמן: בתקופה מסוימת ישראל המציאה גלגלים.

גלעד ארדן: אולי זה היה טוב.

גלעד ארדן: עשינו הרבה דברים טובים במדינה.

גדעון סיטרמן: עם כל הכבוד, מדינה שרוצה להיכנס ל-OECD צריכה להחליט באיזה מגרש היא רוצה לשחק – במגרש של האנשים הנאורים, עם גילוי נאות וכל הכרוך בכך, או להיות פרחח שכונתי.

גדעון סיטרמן: הפסקנו להיות פרחחים שכונתיים וקיבלנו החלטה להיות אירופאים, גם בנושא רכב וגם בנושאים אחרים.

גדעון סיטרמן: עכשיו אנחנו מנסים ליצור שני מהלכים.

גלעד ארדן: אתה יודע שאני ידיד שלך ואוהב אותך ומעריך אותך מאוד, אבל תפקיד הכנסת לעשות פיקוח ובקרה על פעולות הממשלה.

גלעד ארדן: חובתי להבין בשל איזו סיבה היסטורית נקבע שאנחנו צריכים להיות פרחח שכונתי ולשחק במגרש של הקטנים, ומדוע היום המדינה מחליטה באמצעות האורגן הרשמי שלה, קרי: משרד התחבורה, לעבור למגרש הגדול.

גלעד ארדן: אולי אנחנו לא מתאימים למגרש הגדול?

גלעד ארדן: אינני יודע, אבל עליי להבין לפחות מה היו הסיבות אז שאינן תקפות היום.

גדעון סיטרמן: בכל מהלך עליך לדעת האם אתה מייצר ערך מוסף לצרכן, כך אני מקווה שהכנסת רואה את תפקידה.

גדעון סיטרמן: אני סבור שגם משרד התחבורה בכל מהלך שהוא עושה צריך לבדוק קודם כול מה זה עושה לצרכן, ולאו דווקא לגורמים האינטרסנטיים.

גדעון סיטרמן: כאן יש מהלך מתואם של משרד האוצר ומשרד התחבורה, שמייצר ערך מוסף לצרכן.

גדעון סיטרמן: אין ספק שמקטינים את אי-הוודאות של הצרכן לגבי רישומי הרכב.

גלעד ארדן: אם אתרגם את מה שגברת חווה בן ארי לא אמרה ואתה אמרת בערך, ולי אין בעיה להגיד, התקנות בעבר היו נוחות יותר ליבואני הרכב כי זה איפשר להם מרחב תמרון גדול יותר, והתקנות שאתם מביאים, בשונה ממה שהבינה המועצה לצרכנות, נועדו לצמצם את מרחב התמרון של יבואני הרכב ולא להרחיב אותו.

גדעון סיטרמן: נכון.

גדעון סיטרמן: לטובת הצרכן.

חווה בן ארי: לא רק אנחנו מתלבטים מה לרשום ברישיון הרכב.

חווה בן ארי: עשינו סקר ספרות, בדקנו מה רושמים ברישיון הרכב ב-8 מדינות מובילות בעולם.

חווה בן ארי: שיטת הרישום של שנת הייצור היא לא המצאה ישראלית, אלא קיימת בארצות-הברית, אך לא קיימת אצל מרבית היצרניות הגדולות בעולם מאירופה, אוסטרליה ויפן.

חווה בן ארי: על-פי סקר הספרות שערכנו ב-8 מדינות בעולם מצאנו ששנת ייצור לא מופיעה אצל 7 מתוך 8 המדינות, שהן המקור המרכזי שלנו לרכישות רכב, בהן פועלת שיטה אחרת.

חווה בן ארי: זה אומר שהיצרנים האלה בעצם עושים עבורנו התאמה שלא טובה כבר כי עוצרת בעדנו מלרכוש כלי רכב מהמדף על-ידי ייבוא אישי.

חווה בן ארי: כאשר התקנו את התקנה החדשה על אופנועים ב-1997 באו היצרנים ואמרו: האם בשביל 200 אופנועים נתחיל לסמן שנת ייצור?

חווה בן ארי: לפיכך הייתי צריכה להוציא לאופנועים פטור מדי שנה.

חווה בן ארי: היתה בעיה גם עם רכב להדגמה או רכב לתצוגה.

חווה בן ארי: זה הגביל ויצר חסמים בייבוא של הרכב.

חווה בן ארי: זה תהליך שהתפתח ב-10 השנים האחרונות כאשר התאמנו עצמנו לשוק העולמי במידות, במשקלות, בסיווגים וברישיונות הנהיגה.

חווה בן ארי: על השיטה של 20 חודשים מר בועז סופר הסביר כבר, אני לא צריכה לחזור.

חווה בן ארי: המגבלות שלה היו שבעצם הצרכן לא ידע מתי הרכב יוּצָר כאשר קנה אותו.

חווה בן ארי: במקביל "רצו" כמה שנות ייצור וזה לא נתן שום אינדיקציה.

גלעד ארדן: אם ליצרן יש שליטה מתי המספר מוטבע, גם כשמשנים את זה למועד הייצור עדיין איך תדעו שהרכב לא יוּצָר לפני למעלה מ-12 חודשים?

בועז סופר: צריך להבחין.

בועז סופר: לא אמרנו שהיצרנים עשו מניפולציות.

בועז סופר: אמרנו שעל-פי הדין הקיים הם יכולים להטביע.

בועז סופר: המציאות יצרה דינמיקה שלמעשה יכול רכב להירשם ולהימכר במודל מסוים למרות שיוּצָר 20 חודשים לפני כן.

בועז סופר: לא נתקלנו באף מקרה שהיצרן דיווח לא-אמת.

בועז סופר: המניפולציה נעשית במסגרת החוק, אין לנו תלונות.

בועז סופר: אבל היום במסגרת כלי האכיפה שאנחנו מפעילים - - -

גלעד ארדן: איך המניפולציה האפשרית תצטמצם ל-12 חודשים?

בועז סופר: כי אומרים: לא תוכלו לרשום אם חלפו למעלה מ-12 חודשים ממועד הייצור.

בועז סופר: אנחנו כבר נערכנו למהלך הזה וכבר כעת מחייבים את היצרנים והיבואנים לדווח לנו על מועד הייצור, וכך הם כבר מדווחים.

בועז סופר: כבר היום אני יודע מתי יוּצָר כל רכב.

בועז סופר: זה לצרכים פנימיים כמובן, ואנחנו מוודאים שזה לא יותר מ-12 חודשים.

בועז סופר: ההליך הזה נמצא בתוקף כבר מחודש יוני בשנה שעברה.

גלעד ארדן: אם עברו למעלה מ-12 חודשים זה בסדר, כי יירשם המודל של השנה שעברה ולא של השנה.

גדעון סיטרמן: אדוני היושב-ראש, אני מתנצל שאני צריך לעזוב, אבל אני משאיר את החברים הטובים שלי נציגי המשרד.

גדעון סיטרמן: אשתדל להגיע לכל דיוני הוועדה.

לאה ורון: חסר המשפט האחרון: ובתנאי שנודיע לך מבעוד מועד.

בועז סופר: הוכנסו בתקנות שני תיקונים טכניים.

בועז סופר: דבר ראשון, אנחנו פשוט מיישרים קו.

בועז סופר: לא משנה אם זה ייבוא אישי או ייבוא של דיפלומט או ייבוא מסחרי, כולם פועלים בדיוק באותה שיטה, קרי: נרשמים על-פי מועד העלייה לכביש, אך לא יותר מ-12 חודשים ממועד הייצור.

בועז סופר: דבר שני, אנחנו צריכים לעשות גם התאמה מסוימת בצו ייבוא חופשי.

בועז סופר: כדי למנוע אפשרות שחלילה נפגע במאן דהו על-פי חוק-יסוד: חופש העיסוק החלטנו לתקן את הנוסח, כי הנוסח הקיים מכיל תקופת הסתגלות של 3 חודשים.

בועז סופר: אנחנו מבקשים לבטל את תקופת ההסתגלות ופשוט להחיל את התקנות ב-1 באפריל 2008.

אתי בנדלר: תציינו את זה כאשר נגיע לתקנה הרלוונטית.

אתי בנדלר: יש לי שאלה עוד לפני שנקרא את הנוסח ונשמע הערות לתקנות השונות.

אתי בנדלר: איך אתם יודעים עכשיו מה היא שנת הייצור?

אתי בנדלר: עולה מדבריך – אלא אם כן הבנתי לא נכון – ששנת הייצור היא דבר גמיש מאוד.

אתי בנדלר: אם אתה אומר ששנת ייצור יכולה להתפרש על טווח של 20 חודשים, הווה אומר שתאפשרו 20 חודשים 12 חודשים.

גלעד ארדן: וגם באשר ל-20 החודשים, לא הבנתי איך אתה יודע שזה עד 20 חודשים ולא 28 חודשים.

גלעד ארדן: היצרן יכול לשים הטבעה על שלדת הרכב מתי שמתחשק לו.

אתי בנדלר: ועכשיו היצרן לא יצטרך כבר להטביע.

בועז סופר: אנחנו מתעסקים כאן עם יצרני רכב גדולים ומכובדים.

בועז סופר: לא נתקלנו עד כה במקרה שהם דיווחו לא-אמת.

בועז סופר: אני אומר את זה באופן הכי ברור ובוטה.

בועז סופר: אענה לך באופן דיפלומטי מאוד.

בועז סופר: פער של 20 חודשים, זה תכליתית מה שיכול היה לקרות.

בועז סופר: כאשר מוטבעת שנת הייצור, כל שאני יודע הוא שמוטבעת שנת הייצור.

בועז סופר: הם עבדו על-פי הכללים שאנחנו אמרנו להם.

בועז סופר: אמרנו להם להטביע שנת ייצור וכך עשו.

בועז סופר: אתה שואל אותי איך אדע שהרכב לא יוּצָר 20 חודשים לפני כן – אתה צודק, אני לא יכול לדעת, כי אולי זה 20 חודשים ואולי חודשיים או 18 חודשים.

בועז סופר: כאשר אפשרנו 20 חודשים זה יכל להיות גם 22 או 24 חודשים.

גלעד ארדן: איפה מופיע ה-20 חודשים?

בועז סופר: יש כללים מתי רכב יכול להיכנס לארץ.

בועז סופר: בפרקטיקה הלכה למעשה רכב משנת ייצור מסוימת יכל בעצם להיות מיוצר 20 חודשים לפני שנכנס לארץ.

בועז סופר: בואו לא נגזים, לא היה מקרה שהיצרן דיווח שנתיים אחורה או שנתיים קדימה שזו שנת הייצור רק כי התחשק לו, זה לא קרה.

אתי בנדלר: זה כמו תכנון מס מותר, אין בעיות.

בועז סופר: אנחנו אומרים שתכנון המס מוגבל ל-12 חודשים ממועד הייצור ואין הטבעה מלאכותית.

אתי בנדלר: אבל מה היא נקודת מועד הייצור?

בועז סופר: כאשר הרכב יוּצָר.

בועז סופר: אם הוא יוּצָר בחודש דצמבר 2006 אז זה מועד הייצור.

גלעד ארדן: רכב יכול להיות מיוצר לאורך 3 חודשים.

אתי בנדלר: אתה מדבר על ייצור בשלבים ויש לכך התייחסות אחרת בתקנות.

בועז סופר: רכב מיוצר וביום מסוים יוצא מפס הייצור – זה יום הייצור.

אתי בנדלר: גם קודם היה מועד ייצור.

בועז סופר: לא היה מועד ייצור, אלא היתה שנת מודל.

בועז סופר: זה דבר אחר.

בועז סופר: אמרנו להם להטביע על גבי רישיון הרכב את שנת המודל וזהו.

אתי בנדלר: הם יידרשו לתת לכם הצהרה על מועד הייצור בפועל?

בועז סופר: כך נוהגים כבר היום, הם מצהירים, וזה מאומת על-ידי היצרן כמובן ונוטריון וכל מה שצריך.

בועז סופר: לא חיכינו לשום דבר, כבר היום אנחנו משפרים את מערכי המידע שלנו, כלומר היום זה כבר מוטמע.

אתי בנדלר: האם עולה מדבריך שרישום מועד עליית הרכב לכביש בארץ, כפי שיירשם ברישיון הרכב, יצמצם את טווח הזמן מרגע ייצורו של הרכב ועד הגעתו לישראל?

בועז סופר: נכון מאוד, כך יקרה בהכרח.

לאה ורון: מאחר ובישראל מורגלים ברישום הרכב על-פי שנת המודל, מדוע למשך תקופה מסוימת, של שנתיים-שלוש, לא תצוין ברישיון הרכב גם שנת המודל במקביל למועד עלייתו של הרכב לכביש?

בועז סופר: את מבקשת מאתנו ליישם שתי שיטות במקביל: שנת ייצור ומועד עלייה לכביש.

בועז סופר: אי אפשר להפעיל אותן ביחד.

בועז סופר: או שיש שנת ייצור, או שיש מועד עלייה על הכביש.

אתי בנדלר: אם אני מבינה את מנהלת הוועדה, זה לאו דווקא דרישה להטביע את שנת הייצור על השלדה, אלא פשוט לציין את הפרט הזה ברישיון.

לאה ורון: כפי שהיה נהוג עד היום.

בועז סופר: הווה אומר שנשארים בשיטה הקודמת, עם כל המניפולציה של היצרנים, שיכולים לרשום במשך 20 חודשים.

בועז סופר: הם מטביעים על גבי השלדה כי הם יכולים להטביע על גבי השלדה, ופרט לכך נוסיף את מועד הייצור.

לאה ורון: זה רק מחזק את מה שאתה אומר, שאתה תפקח שלא חלפו למעלה מ-12 חודשים ממועד הייצור.

אבי גונן: שנת המודל – זה לא רק לאזרח, אלא גם בתקינה.

אבי גונן: מול כל שנת מודל תפורה תקינה אירופאית או אמריקאית עדכנית.

אבי גונן: כאשר אנחנו אומרים שנת מודל, ומדברים למשל על 2008, אנחנו יודעים שמבחינת האִבְזוּר והתקינה הרכב מתקדם יותר מרכב במודל 2007.

אבי גונן: כאשר גזרנו את התקינה מול התקופה של שנת המודל זה כלל תקופה של 20 חודשים וכל ההתנהלות היתה אחרת.

אבי גונן: עכשיו כאשר עוברים לשנת הייצור אנחנו בעצם קובעים נטו:

אבי גונן: מ-1 בינואר ועד 31 בדצמבר רכב שנכנס בשערי הנמל בארץ, במועד הכניסה שלו, ולא משנה מועד הייצור שלו, חייב לעמוד בתקינה העדכנית שאנחנו דורשים באותה נקודת זמן.

אבי גונן: אם נצרף את שתי השיטות האלה התקינה לא תתחבר, נצטרך לעשות הרבה מערכות תקינה שלא נדע לנהל אותן.

לאה ורון: מועד ייצור הרכב מוטבע על השלדה שלו.

לאה ורון: מה הקושי לציין את זה גם ברישיון הרכב?

אבי גונן: בשיטה הישנה בפרק זמן מסוים היו שתי שנות ייצור, למשל 2007 ו-2008.

אבי גונן: לכן היום יש לנו שתי מערכות תקינה, ל-2007, שהיא נחותה, ול-2008, שהיא מתקדמת יותר.

אבי גונן: אם נוסיף עכשיו עוד מערכת ייווצר בלבול.

אבי גונן: אם רוצים ליצור תקינה על-פי גיל הרכב או מועד העלייה של הרכב על הכביש אז צריך להתנתק מהשיטה הקודמת, אחרת יווצר בלבול גדול.

בועז סופר: אנחנו כנראה שוב לוקים בהסבר.

בועז סופר: אמרת שהיום לכאורה כבר מצוין מועד הייצור על גבי השלדה.

בועז סופר: אנחנו חוזרים ואומרים, אין מועד ייצור אלא שנת מודל, וההגדרה גמישה מאוד.

בועז סופר: אני לא יודע להיות יותר דיפלומטי מזה.

בועז סופר: אין מועד ייצור, זה דבר שפשוט לא קיים היום.

בועז סופר: אנחנו אומרים שנוודא שהרכב נרשם לא יאוחר מ-12 חודשים ממועד הייצור.

בועז סופר: זה צמצום דרסטי של מרחב הפעולה של היבואנים.

בועז סופר: בהיבט הזה אין כאן שום דבר אחר.

בועז סופר: היבואנים אם ירצו יתבטאו, אבל אנחנו מבינים שהמהלך הזה קשה להם.

בועז סופר: למה להם לצמצם את מרחב הפעולה?

בועז סופר: זה לא טוב להם.

חווה בן ארי: ההטבעה בספרה העשירית היא הטבעה מלאכותית שמטביעים היצרנים עבור מדינת ישראל, והיא מציינת את שנת המודל, לא את מועד ייצור הרכב.

יעקב אנוך: ההיסטוריה של שנת המודל היתה מורכבת מאיזה פרמטר ישראלי: למכוניות שיוצרו בחודש יולי ונכנסו לארץ לא לפני 14 באוגוסט של אותה שנה היתה שנת מודל של השנה שלאחר מכן.

יעקב אנוך: זאת השיטה שנהגה עוד לפני שיטת מספר ה-VIN (Vehicle Identification Number).

יעקב אנוך: על-פי השיטה שפעלה לפני שיטת ה-VIN, בתוך המספר שמכיל 17 ספרות צוינה שנת הייצור.

יעקב אנוך: בשיטה ההיא אניות עמדו מחוץ לנמל אשדוד וחיכו שיגיעו התאריך הקובע כדי להיכנס לארץ.

יעקב אנוך: כלומר היו מזמינים מכוניות לקראת חילוף שנת המודל והמכוניות היו מגיעות וממתינות שבועיים מחוץ לנמל כדי להיכנס ביום הקובע, 14 באוגוסט.

יעקב אנוך: ראינו שאי אפשר לחיות עם זה.

יעקב אנוך: השיטה הנוכחית באה לפתור את הבעיה שיצרה השיטה הקודמת, שהיתה מעוותת לגמרי ולא פעלה בשום מקום אחר.

יעקב אנוך: צריך לזכור שבמקביל יצרני הרכב עבדו בעבר לפי שנות מודל.

יעקב אנוך: כלומר, כאשר יצא אוטו חדש הוא יצא מחובר לשנת מודל, ואותו אוטו לא השתנה לאורך השנה, עד שנת המודל הבאה.

יעקב אנוך: היום לא קיים יותר המושג שנת מודל, אלא יש דגם חדש, שזה אוטו חדש, לצורך העניין טויוטה קורולה שיצא השנה, וברגע שהאוטו עלה על הכביש הוא יכול להשתנות, אפשר להכניס בו שיפורים ללא קשר לשנת המודל.

יעקב אנוך: לאחר 3 חודשים מוכנס שיפור אחד, ולאחר מכן שיפור אחר.

גלעד ארדן: יצרן עושה שיפורים באמצע שנת מודל?

יעקב אנוך: כן, מכניסים שיפורים כל הזמן.

גלעד ארדן: ייתכן ששני רכבים מאותו סוג, שניהם מ-2008, באחד יותקנו פנסי ערפל ובשני לא?

נחום קדמיאל: הם בוודאות לא דומים.

יעקב אנוך: כך קורה כל הזמן.

יעקב אנוך: פעם קראו לזה Face lift.

יעקב אנוך: היום כבר לא קוראים לזה Face lift, אלא שיפורים, והשיפורים מתמידים כל הזמן.

יעקב אנוך: רוב השיפורים נובעים מהתקינה של השנה הבאה.

יעקב אנוך: קורה ששיפור מסוים שעומד להיות דרישה תקנית בשנה שלאחר מכן נכנס כבר 6 חודשים לפני הזמן.

יעקב אנוך: אצל היצרן החיבור לשנת המודל נותק, ומאותו רגע אין יותר משמעות לשנת המודל.

יעקב אנוך: שיטת ה-VIN, סימון שנת המודל בספרה העשירית, היתה טובה אז, אך היום כבר לא רלוונטית.

יעקב אנוך: מה עשו ארצות אירופה ושאר הארצות?

יעקב אנוך: עברו לתאריך קלנדרי.

יעקב אנוך: מייצרים אוטו, הוא עולה על הכביש בשנה קלנדרית ואז יוטבע ברישיונו מועד העלייה על הכביש.

יעקב אנוך: זה נותן לו את הזהות, מיהו ומהו, מהיום ולנצח.

יעקב אנוך: קבעו כמובן כללים, כפי שנקבעו גם כאן.

יעקב אנוך: אם אוטו יוּצָר בנובמבר והגיע לארץ בדצמבר ונרשם בדצמבר, אז הוא דצמבר 2007.

יעקב אנוך: אותו אוטו שיגיע בינואר ויירשם בינואר יהיה ינואר 2008.

יעקב אנוך: זאת שיטת הרישום המקובלת היום בעולם.

גלעד ארדן: פרט לארצות-הברית "הקטנה".

גלעד ארדן: וכל כך למה?

יעקב אנוך: בארצות-הברית "הקטנה" משתמשים בשיטת ה-VIN ושם נקבע שבאוקטובר, חודשיים לפני המועד, מטביעים את מספר ה-VIN של השנה הבאה.

יעקב אנוך: למה נקבע אוקטובר?

יעקב אנוך: כי הגיעו למסקנה שלוקח בערך חודשיים מהייצור ועד שהרכב עולה לכביש וכך למעשה הם מוכנים כבר בינואר עם שנת המודל החדשה.

יעקב אנוך: הייבוא לישראל מארצות-הברית כמדומני מהווה בין 2-4 אחוזים מסך ייבוא המכוניות, בהיקף ממש לא משמעותי.

חווה בן ארי: עכשיו בגלל ירידת ערך הדולר ההיקף גדל במקצת, אבל הוא עומד בדרך כלל על 3%.

יעקב אנוך: ייבוא המכוניות מארצות-הברית לא דומיננטי, ולכן חסר משמעות.

יעקב אנוך: דרך אגב, שיטת ה-VIN הֵרֵעָה עם היבואנים האמריקאים, שהיו תמיד בנחיתות ביחס לאירופאים.

יעקב אנוך: האירופאים הציגו את ה-VIN כבר בחודש מאי ויכלו לבוא עם דגם חדש כבר במאי, ואילו האמריקאים הציגו את ה-VIN רק באוקטובר, כלומר יכלו לבוא עם דגם משנת מודל חדשה באיחור של חצי שנה.

גלעד ארדן: אם שיטת ה-VIN הֵרֵעָה עם היבואנים האמריקאים, אני מבין שהיא הֵרֵעָה גם עם היבואנים הישראלים.

יעקב אנוך: לא, היא הטיבה עם היבואנים שמביאים כלי רכב מיפן ומאירופה, והֵרֵעָה עם אלה שהביאו כלי רכב מארצות-הברית.

יעקב אנוך: השיטה החדשה – אנחנו לא אוהבים אותה.

יעקב אנוך: בפרמטרים כלכליים ומסחריים אנחנו יכולים לחיות עם השיטה הישנה לנצח.

יעקב אנוך: אך לא נאמר כאן דבר נוסף שקושר בין הדברים: היום אחד החסמים לפתיחת הייבוא זה ה-VIN ולכן המהלך הזה הכרחי לקראת פתיחת הייבוא.

יעקב אנוך: אם רוצים לפתוח את הייבוא חייבים לשנות את שיטת ה-VIN.

יעקב אנוך: אם ימשיכו בשיטת שנת המודל לא יהיה ייבוא, ואז לא יהיה ייבוא מקביל.

יעקב אנוך: זאת אחת הסיבות שאין ייבוא מקביל היום למרות שתיאורטית על-פי החוק אפשר לעשות ייבוא מקביל.

גלעד ארדן: למה זה חסם מפני ייבוא מקביל?

חווה בן ארי: כי לא יכולים למצוא ב-Domestic market.

יעקב אנוך: כי אי אפשר למצוא בשוק מכוניות שהדביקו להן את ה-VIN.

יעקב אנוך: רוב המכוניות מיוצרות היום בלי ספרת ה-VIN ואי אפשר לייבא אותם לישראל אם אין בהם VIN.

חווה בן ארי: אצל האירופאים מטביעים "אפס".

גלעד ארדן: אם כך, לכאורה הייתם צריכים להוביל מלחמה קשה נגד שינוי התקנות.

גלעד ארדן: היית צריך להסביר אילו סכנות יתעוררו בשל כך, שהבטיחות תיפגע וכדומה.

בועז סופר: חיכו לתקנות של הייבוא המקביל.

גלעד ארדן: למה לחכות לייבוא המקביל?

גלעד ארדן: ככל שנקרא את זה יותר, אף פעם זה לא יהיה ברור לנו לגמרי.

גלעד ארדן: מר בועז סופר, נצטרך לסמוך במידה רבה עליך בעניין הזה.

גלעד ארדן: אבל אני מתפלא על היבואנים.

יעקב אנוך: אל תתפלא.

יעקב אנוך: אנחנו נגד, ואנחנו מנהלים בעניין הזה מאבק כבר מספר שנים.

יעקב אנוך: מבחינה ציבורית, ובשל אווירת השקיפות, כפי שציין מנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, גם לנו יש רצון להיות שקופים ולנהוג כשורה עם הלקוחות שלנו ולכן אנחנו רואים את זה כצעד בלתי נמנע.

יעקב אנוך: צריך להסתכל גם על מה שקורה בעולם.

יעקב אנוך: בעולם קורה אותו דבר ואנחנו לא יכולים להיות שונים.

יעקב אנוך: לכן גם אם זה לא נוח לנו אנחנו לא מרימים יד בהתנגדות ולא בועטים ברגליים האחוריות, ומבינים שזה תהליך שאי אפשר להתנגד לו, כמו להרבה תהליכים אחרים.

גלעד ארדן: נעבור לנציג המועצה לצרכנות, בבקשה.

שמואל טננבאום: בהמשך למסמך שקיבל היושב-ראש ניהל מנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים מספר ישיבות הבהרה וכל ההסתייגויות שהיו במסמך שלנו לא עומדות כרגע למבחן.

שמואל טננבאום: מספר דברים היו לא ברורים לנו.

גלעד ארדן: כלומר כרגע המועצה הישראלית לצרכנות אינה מתנגדת לתקנות?

שמואל טננבאום: אכן, איננו מתנגדים לתקנות.

שמואל טננבאום: היות והציבור רגיל לשנת ייצור, רצוי לכלול גם שנת ייצור, כי זה הרגל אצל הציבור הרחב, כדי לא להטעות אותו.

בועז סופר: היה הרגל גם לשלם מס קנייה גבוה על רכב וגם את זה אנחנו משתדלים להוריד.

לאה ורון: העמדה של המועצה לצרכנות הגיעה לוועדה הבוקר, עם בקשה מפורשת למזכירת הוועדה להעביר את העמדה לקראת הדיון היום בוועדה.

לאה ורון: אבל זה הגיע רק היום.

שמואל טננבאום: אני יודע על כך ומתנצל.

בועז סופר: אדוני היושב-ראש, שני דברים לגבי המכתב של המועצה לצרכנות.

בועז סופר: ביקשת קודם לבחון סנקציה.

בועז סופר: אני רוצה להבהיר את הסנקציה.

בועז סופר: קודם כול בעניין טכני, בסעיף 4 למכתב המועצה לצרכנות מדובר על מידע.

בועז סופר: היום, לאחר מהלך שארך זמן, מצוינים מלוא הפרטים על גבי רישיון הרכב: מספר כריות האוויר, האם יש ABS, ונכניס בקרוב גם מידע על בקרת יציבות.

בועז סופר: כלומר בהיבט הזה, בוודאי הבטיחותי, אדם יכול לקבל את מלוא המידע, וכך גם לגבי אִבְזוּר שנועד לנוחות.

בועז סופר: באשר לסנקציה – צריך להבין שהסנקציה כאן קשה מאוד.

בועז סופר: למעשה יבואן שיבחר בתום 12 חודשים לא לרשום את הרכב, ועל-ידי כך לפגוע בשקיפות, לא נוכל לרשום את הרכב, אלא יצטרך לייצא אותו מחוץ לגבולות ישראל.

בועז סופר: לא יהיו כאן שום חריגים כי כך קובעות התקנות.

בועז סופר: כלומר בתום 12 חודשים, אם יבחר היבואן לרשום את זה על שמו כי לא הצליח למכור את הרכב – בסדר גמור.

בועז סופר: ירשום על שמו, זה יירשם מייד ויצטרך להציג את מלוא המידע בפני הצרכן שירכוש את הרכב.

בועז סופר: אם ירצה, יציע הנחה, אין בעיה, אבל כל המידע קיים.

בועז סופר: אם יבחר היבואן שלא לרשום את הרכב יצטרך להוציא את הרכב ממדינת ישראל.

אתי בנדלר: אותו רכב פשוט לא יוכל להישאר בארץ.

בועז סופר: כך קובעת התקנה.

בועז סופר: לא צריך סנקציה משפטית.

בועז סופר: הסנקציה הזאת היא כלכלית וכבדה בפני עצמה.

גלעד ארדן: עו"ד זוכוביצקי, את רוצה להתחיל לקרוא את התקנות?

שרית זוכוביצקי: אני רוצה להציג איך בנוי התיקון ואיך עיגנו את השינוי המוצע.

שרית זוכוביצקי: שיטת ה-VIN היתה קבועה במסגרת תקנה 282 לתקנות התעבורה, שעוסקות בתנאים לרישום רכב.

שרית זוכוביצקי: אחד התנאים שנקבע לרישום רכב, שהרכב מגיע עם שלדה שמוטבעת בה שנת הייצור, ושנת הייצור נרשמת ברישיון.

שרית זוכוביצקי: החלפנו את התקנה הזאת בתקנה אחרת, שקובעת את מגבלות הרישום על-פי טְרִיוּת הרכב, דהיינו 12 חודשים, והוספנו תקנה נוספת שקובעת מה יהיה מועד עליית הרכב לכביש.

שרית זוכוביצקי: דהיינו, תקנה 2 בתיקון עוסקת בתנאים לרישום, ותקנה 4 בתיקון עוסקת באופן קביעת מועד עליית הרכב לכביש.

שרית זוכוביצקי: תקנה 1 בתיקון עושה איזו התאמה כללית.

שרית זוכוביצקי: כך בנוי התיקון, כאשר אנחנו מורידים את הוראת המעבר וקובעים תחילה עתידית רחוקה יותר.

שרית זוכוביצקי: תקנה 1 – הוספת תקנה 270א "אחרי תקנה 269 לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961 (להלן – התקנות העיקריות), יבוא: "270א.

שרית זוכוביצקי: החלת חובה או איסור רכב שצוין ברישיונו מועד עלייתו לכביש לפי תקנה 282(א)(4), יראו חובה או איסור הקבועים בתקנות אלה והמתייחסים לשנת הייצור של הרכב, כמתייחסים למועד עלייתו לכביש.

שרית זוכוביצקי: "" כיוון שבתקנות התעבורה עדיין קבועות חובות שחלות על-פי שנת הייצור, למשל על החגורות או על מראות צד וכולי, עדיין משתמשים במונח "שנת ייצור", עשינו התאמה כללית.

שרית זוכוביצקי: בכל מקום שבו כתוב "שנת הייצור" אנחנו מחילים את מועד עליית הרכב לכביש, שהוא המועד שיירשם ברישיון.

שרית זוכוביצקי: זה כדי לעשות התאמה גורפת לאורך תקנות התעבורה.

אתי בנדלר: יש הגדרה של מועד עלייה לכביש?

שרית זוכוביצקי: אין הגדרה, אך מועד עליית הרכב לכביש נקבע בפסקה (4) בתקנת משנה 282(א).

שרית זוכוביצקי: למעשה אנחנו מתקנים שני עניינים: מחליפים את פסקה (3) בתקנה 282(א) במקום התקנה הקיימת שקובעת את ה-VIN, ומוסיפים בפסקה (4) את ציון עליית הרכב לכביש, ושם נקבע איך יירשם מועד עליית הרכב לכביש בכל סוג רכב.

שרית זוכוביצקי: תקנה 2 – תיקון תקנה 282 "בתקנה 282(א) לתקנות העיקריות, במקום פסקה (3) יבוא: "(3) טרם חלפו 12 חודשים ממועד ייצורו; ואולם רשות הרישוי תרשום רכב ותתן עליו רישיון אף בחלוף התקופה האמורה, אם התקיים בו אחד מאלה:" הרישה של הסעיף קובעת את הכלל, כלומר הרכב לא יירשם אם חלפו 12 חודשים ממועד ייצורו, אחרת אי אפשר לעשות אתו כלום.

שרית זוכוביצקי: אז או שלא ייבאו אותו או שירשמו אותו מייד.

שרית זוכוביצקי: כאשר בחנו את הסעיף הכללי הזה הגענו לכלל מסקנה שצריך לקבוע לו חריגים.

שרית זוכוביצקי: קודם כול משום החריגים הקיימים בצו ייבוא חופשי, שמאפשרים לאוכלוסיות מסוימות להביא רכב מיושן יותר – כמו למשל עולים, תיירים, תושבים חוזרים, דיפלומטים או ייבוא אישי.

שרית זוכוביצקי: לא רצינו אגב התיקון בתקנות התעבורה לעשות מהפיכה בצו ייבוא חופשי ולשנות את המצב הקיים.

גלעד ארדן: מה זה "רכב אספנות"?

גלעד ארדן: יש הגדרה?

בועז סופר: כן, מעל שלושים שנה.

קריאה: יושבים אתנו אספני רכב.

קריאה: לרכב כזה יש לוחית מיוחדת.

שרית זוכוביצקי: הגענו למסקנה שלא ניתן להחיל את הכלל הרחב הזה על סוגים מסוימים של כלי רכב.

בועז סופר: ניתן, אבל לא רצינו.

שרית זוכוביצקי: לא רצינו לעשות שינויים בייבוא לאוכלוסיות האלה דרך תקנות התעבורה.

שרית זוכוביצקי: כמו כן, יש כמובן עניין הרכב שיוּצָר בשלבים, כאשר צריך לקחת בחשבון שזה לא כמו רכב רגיל, שיש איזה מועד ייצוא, אלא לפעמים שלב ב' שלו מיוצר בכלל בארץ אחרת.

בועז סופר: מערבל בטון למשל יכול להיות מיוצר בשלבים, כאשר השלדה מיוצרת במקום אחד והתוספות במקום אחר.

אתי בנדלר: יכולים להיות כל מיני דברים נוספים, ועל כך ניסינו אתמול להשיג מידע ממשרד התחבורה.

אתי בנדלר: ביקשנו להביא הגדרות של "רכב שיוּצָר בשלבים".

גלעד ארדן: כאשר מוסיפים חגורות בטיחות או פנסי אזהרה, זה "רכב שיוּצָר בשלבים"?

אתי בנדלר: מזה בדיוק חששתי, שהשלב האחרון יהיה הרכבת חלונות ואז יגידו שמועד הרכבת החלונות הוא תאריך הייצור של הרכב.

אבי גונן: לפי תקנה 282, אנחנו מאמצים את הדירקטיבה האירופאית ומחויבים לפרסם את הוראותיה לציבור כדרישות החובה הישראליות.

אבי גונן: בדירקטיבה האירופאית, יש בין היתר הוראה שמתייחסת לבדיקת אב-טיפוס.

אבי גונן: בתוך הדירקטיבה הזאת, שהיא דירקטיבה רחבה עם הרבה מאוד עמודים, יש הגדרה של Multi-stage, ול-Multi-stage יש הקלות.

אבי גונן: הרי יש מי שמייצר רכב מוגמר, מהתחלה עד הסוף, כמו רכב נוסעים, רכב שנבנה לא בשלבים, ויש תהליכים שהיצרן לא מעוניין לעשות עד הסוף.

אבי גונן: למשל במשאית הוא מייצר שלדה ולצורך הוספת המכל הוא מעביר את השלדה ליצרן אחר שמייצר את המכל במקום אחר.

אבי גונן: התקינה נעשית בנפרד לכל אחד מן השלבים ומגדירה את המחויבות.

אבי גונן: באותה מסגרת של הגדרה אין משמעות לחלונות או מראות.

אבי גונן: יש הגדרה מפורשת של התהליכים.

אתי בנדלר: הכוונה בוודאי טובה, אבל אם תקנות התעבורה מפנות לכך מן הראוי שלקורא יהיה כלי כלשהו להבין את הטקסט, אם הדברים לא מוגדרים בתקנות.

אתי בנדלר: אם המשרד התחבורה לא הצליח אתמול לאתר את ההגדרה של Multi-stage - - -

חווה בן ארי: נתבקשנו רק היום בשעה 10:00 כאשר היינו כבר בכנסת.

אתי בנדלר: אני ביקשתי אתמול שייפנו אליכם והבטיחו לי שיביאו את זה היום לוועדה.

אתי בנדלר: אין לי טענות.

אתי בנדלר: אבל ברור שאי אפשר להשאיר את התקנות שותקות ברמה כזאת.

חווה בן ארי: תפורסם ההגדרה של התקינה האירופאית ל-Multi-stage.

אתי בנדלר: אני מבקשת שההגדרה הזאת תהיה פתוחה לעיון הציבור באתר האינטרנט של משרד התחבורה.

אתי בנדלר: מייד יגיעו להגדרה הזאת.

אתי בנדלר: בתקנה 282(א) ברישה של פסקה (3)(א) החדשה מפנים להנחיות של מדינות הקהילה האירופית על הגדרת רכב שיוּצָר בשלבים, ה-Multi-stage.

שרית זוכוביצקי: כך אנחנו עושים עם כל ההגדרות.

שרית זוכוביצקי: לאחר המילה "הנחיות" נוסיף "הניתנות לעיון באגף הרכב במשרד התחבורה".

שרית זוכוביצקי: אתקן את הנוסח.

אתי בנדלר: "באגף הרכב של משרד התחבורה ובאתר האינטרנט של משרד התחבורה".

אבי גונן: מדובר כאן בשתי קבוצות של רכבים.

אבי גונן: ניקח את האוטובוסים, קבוצה שמיוצרת בכמויות גדולות יחסית, שחייבים להיות מיוצרים ברובם ב-Multi-stage – השלדה נבנית על-ידי יצרן הרכב והמרכב על-ידי יצרנים אחרים, ולעתים השלדה נבנית בספרד והמרכב בגרמניה.

אבי גונן: לכן צריך להשאיר בידיהם זמן להשלים את הרכב ולשנע אותו.

אבי גונן: אבל צריך להבין, למרות שאנחנו נותנים להם פרק זמן של 24 חודשים, זה לא אומר שמקבלים הנחה בתקינה.

אבי גונן: הרכבים הללו במועד הכניסה לארץ חייבים לעמוד בתקינה העדכנית.

אבי גונן: כלומר משך הייצור לא יכול לאפשר להם להביא רכבים לא איכותיים.

גלעד ארדן: האם מועד הייצור שיירשם הוא היום שגמרו לייצר את השלדה, או היום שגמרו לייצר את הרכב כולו?

אבי גונן: היום שגמרו לייצר את השלדה, כלומר בסוף השלב הראשון.

גלעד ארדן: אם לקח 24 חודשים לבנות את הרכב ולשנע אותו והוא הגיע לכאן ב-2008, זה יהיה רשום כרכב מ-2007?

אתי בנדלר: היצרן הראשון או היצרן האחרון?

אתי בנדלר: זאת השאלה.

בועז סופר: מתחילים לספור מהיצרן הראשון.

גלעד ארדן: אבל ב-Multi-stage מאפשרים לרכב להיכנס גם אם חלפו 24 חודשים מסיום השלב הראשון של הייצור.

גלעד ארדן: איך הרכב נרשם, על-פי איזו שנה?

חווה בן ארי: על-פי תאריך הייצור של השלדה.

בועז סופר: אין שנה.

בועז סופר: עכשיו אנחנו באוקטובר 2007.

בועז סופר: לצורך העניין אנחנו בודקים האם היצרן הראשון ייצר אותו עד שנתיים אחורה, קרי: עד אוקטובר 2005.

גלעד ארדן: היום ברכבי Multi-stage גם ניתנות שנתיים?

בועז סופר: היום יש להם זמן רב יותר.

גלעד ארדן: יוצא מכך שגם מעתה ואילך זה לא יהיה לגמרי שקוף, אבל היום זה עוד פחות שקוף.

בועז סופר: מדובר על מעט מאוד כלי רכב.

אבי גונן: מדובר על אוכלוסייה מצומצמת, ובדרך כלל את הרכבים האלה מזמינים מראש.

אבי גונן: אדם מזמין מערבל או מנוף ויודע מראש את סוג הרכב.

גלעד ארדן: זה פֶּר הזמנה, כלומר לא סתם מביאים לכאן אוטובוסים כדי שאולי מישהו יקנה.

אתי בנדלר: אתם אומרים שברכב שמיוצר כ-Multi-stage בידי מספר יצרנים אתם מאפשרים טווח של 24 חודשים בין היצרן הראשון לעלייה לכביש.

אתי בנדלר: אבל נניח שעברו שנתיים, היצרן הראשון השלים את ייצורו ב-2005 והיצרן האחרון השלים את ייצורו ב-2007, וייבאו אותו לארץ ב-2008.

אתי בנדלר: מתי יירשם מועד עלייתו לכביש?

קריאה: כאשר יעלה בפועל לכביש.

אתי בנדלר: אז הוא יירשם כרכב מ-2008 למרות שהחלו בייצורו, ואולי בחלק ניכר מייצורו, ב-2005.

גלעד ארדן: נכון, ומר בועז סופר הסביר שגם היום זה כך.

נחום קדמיאל: אם עברו 24 חודשים לא יוכלו להביא אותו לארץ.

גלעד ארדן: ב-Multi-stage אפשר עד 24 חודשים לאפשר לו להיכנס לארץ, בשונה מ-12 חודשים ברכב רגיל.

גלעד ארדן: לגבי העובדה שהוא רשום כמי שעלה לכביש ב-2008 ולא שהתחילו לייצר אותו ב-2006, גם בשיטה הנוכחית הוא היה נרשם כרכב מ-2008.

בועז סופר: אנחנו קצת מתבלבלים באשר לאופן הרישום היום.

בועז סופר: מהיום לא רושמים יותר שנת ייצור וגם לא שנת מודל.

בועז סופר: יש מועד עלייה לכביש.

בועז סופר: היום זה היום – אוקטובר 2007.

גלעד ארדן: היום ההטבעה בשלדה היא של שנת מודל.

גלעד ארדן: מה מייצגת הספרה האחרונה ב-VIN?

גלעד ארדן: מתי מטביעים את שנת המודל?

גלעד ארדן: בייצור.

גלעד ארדן: כלומר, אם ייקח שנתיים לייצר את רכב ה-Multi-stage והוא יגיע לארץ ב-2008, ואני אבדוק את השלדה - - -

בועז סופר: לשאלתך, גם היום יש לו הקלות.

גלעד ארדן: אני אראה בהטבעה שהוא יוּצָר ב-2006.

גלעד ארדן: כאשר התקנות יעברו לא אדע שהתחילו לייצר אותו ב-2006.

בועז סופר: יש לנו הצהרת יצרן, לכן להטבעה אין משמעות.

בועז סופר: סיכמנו שנוהגים לעשות מניפולציות לתכנון מס, אבל לא נעשות מניפולציות אחרות.

גלעד ארדן: אתה אומר שהצד שרוצה לרמות בכל מקרה יכול לרמות, גם היום.

בועז סופר: נכון.

שמואל בן ארי: אני המהנדס הראשי של "אגד".

שמואל בן ארי: בבניית אוטובוס, שהוא Multi-stage לכל הדעות, בונים שלדה ובונים מרכב.

שמואל בן ארי: היום האוטובוס עולה על הכביש ועובר רישוי ראשון כאשר הוא גמור לחלוטין, רק אז נרשמת שנת המודל של האוטובוס.

שמואל בן ארי: יש לנו הסכם עם משרד האוצר, שאחרי 15 שנים האוטובוס הזה נגרט וכל התקציבים של רכישת אוטובוסים - - -

בועז סופר: איך זה קשור?

שמואל בן ארי: אם אתם רוצים לרשום, כפי שכתוב כאן, את תאריך ייצור השלדה - - -

בועז סופר: עשית קצת "סלט" עם הסכמי הסבסוד של "אגד".

בועז סופר: במה זה קשור להסכמי הסבסוד?

שמואל בן ארי: אם הרכב יירשם על-פי מועד עלייתו לכביש, זה בסדר.

אתי בנדלר: הוא אומר שהיום יש לו 15 שנים מהמועד האחרון, ומעתה והלאה תרשמו לו את המועד הראשון, לכן יהיו לו רק 13 שנים.

שרית זוכוביצקי: תמיד הרישום יהיה מהמועד המאוחר יותר, מגמר הייצור.

גלעד ארדן: ה"סלט" התחיל מכך שאני שאלתי שאלה.

גלעד ארדן: נניח שהתקנות לא יעברו.

גלעד ארדן: אוטובוס מתחיל להיות מיוצר ב-2006, מגיע לארץ ועולה לכביש ב-2008.

גלעד ארדן: ההטבעה בשלדה היא 2006, לא לצורך הרישום כאן כשנת מודל והכרה בסובסידיה והגריטה וכל מה שאתם רוצים.

גלעד ארדן: קודם עניתם אחרת.

גלעד ארדן: אין הבדל לעניין הזה.

גלעד ארדן: שנת המודל והעלייה לכביש, גם כעת וגם אם התקנות יאושרו, תישאר אותו דבר.

בועז סופר: אתה טוען לגבי הסובסידיה, שזה יהיה 13 שנים ולא 15 שנים?

שמואל בן ארי: האם מה שיירשם באוטובוס זה שנת העלייה לכביש?

גלעד ארדן: כן.

שמואל בן ארי: אם כך, לא הבנתי כאן משהו.

שמואל בן ארי: אני חוזר בי.

גלעד ארדן: בצדק לא הבנת, כי הם ענו לא טוב על השאלה שלי.

גלעד ארדן: לא שמתם לב, אבל עניתם לא נכון.

יעקב אנוך: אני מבקש להבהיר ש-Multi-stage זה תחום מקצועי מאוד.

יעקב אנוך: מערבלי בטון, משאבות בטון ומנופים כולם כלים מקצועיים מאוד שלא נמכרים סתם כך לאיזה עובר-אורח.

יעקב אנוך: שוק רכבי ה-Multi-stage הוא שוק קטן.

גלעד ארדן: נכון, זה מדאיג פחות.

גלעד ארדן: אנחנו סתם מתעכבים על זה.

גלעד ארדן: "אגד" ו"דן" לא פריירים.

גלעד ארדן: הבנתי את המהות ואפשר להמשיך.

שרית זוכוביצקי: "(א) הרכב יוצר בידי מספר יצרנים והושלם תהליך ייצורו, המוגדר בהנחיות מדינות הקהילה האירופית (EC), כרכב שיוצר בשלבים (Multi-stage) (להלן – רכב שיוצר בשלבים) כדלהלן: (1) רכב מסוג M שמשקלו הכולל המותר עולה על 3,500 ק"ג, רכב מסוג N שמשקלו הכולל המותר עולה על 8,000 ק"ג ורכב מסוג 3O ו-4O המסווגים כרכב להובלת חומרים מסוכנים, כאמבולנס, כרכב ממוגן ירי או כרכב עבודה – שטרם חלפו 24 חודשים ממועד ייצור השלדה שלהם; (2) רכב עבודה אשר ייעודו כיבוי אש ומשקלו הכולל המותר עולה על 15,000 ק"ג ורכב עבודה אשר ייעודו משאבת בטון, עגורן, שמשקלו הכולל המותר עולה על 25,000 ק"ג – שטרם חלפו 30 חודשים ממועד ייצור השלדה שלהם; (ב) הרכב הוא פרטי מסוג 1M" נוסיף כאן גם "ומסוג L" – זה אופנועים, כי יש ייבוא אישי גם של אופנועים.

אתי בנדלר: רכב פרטי מסוג 1M ומסוג L – אלה דברים שמוגדרים בתקנות?

שרית זוכוביצקי: כן, במסגרת התיקון לתקנה 271א רבתי יש רשימה של הסיווגים האירופים.

שרית זוכוביצקי: "(ב) הרכב הוא פרטי מסוג 1M ומסוג L שיובא בייבוא אישי כמשמעותו בצו ייבוא חופשי, התשס"ו-2006, וטרם חלפו 24 חודשים ממועד ייצורו, או אם מועד ייצורו אינו ידוע – מהמועד שבו נרשם הרכב לראשונה לתנועה בדרכים במדינת חוץ;" אנחנו מעתיקים את המצב הקיים לגבי ייבוא אישי.

שרית זוכוביצקי: כיום הם יכולים להביא תוך 24 חודשים.

גלעד ארדן: מה זה 1M?

שרית זוכוביצקי: רכב נוסעים פרטי, עד 3.5 טון.

גלעד ארדן: למה ברכב נוסעים פרטי בייבוא אישי נותנים עד שנתיים?

שרית זוכוביצקי: כי זה מה שמותר היום להביא בייבוא אישי, עד שנתיים, כך נקבע בצו ייבוא חופשי.

בועז סופר: לא נגענו במהות, שמותר לייבא רכב באיחור של שנתיים.

בועז סופר: אם כך נכון או לא נכון – זה דיון אחר, אבל בחרנו לא לשנות.

שרית זוכוביצקי: הרגשנו שלא נוכל אגב התיקון הזה להכניס שינויים דרמטיים בצו הייבוא.

גלעד ארדן: כל אדם?

בועז סופר: כל אדם.

שרית זוכוביצקי: אבל רק בייבוא אישי, לשימוש אישי משפחתי.

גלעד ארדן: אבל עדיין מייחסים לו את השווי לצורכי המס כמו במחירונים שלכם?

גלעד ארדן: לא משנה בפועל באיזה מחיר הוא קנה את הרכב או מה המחירון במדינה ממנה הוא קנה?

בועז סופר: כבר זמן רב לא לוקחים את המחירון באופן אוטומטי.

בועז סופר: באופן עקרוני הוא מביא חשבונית.

בועז סופר: אם אין לנו סיבה לחשוד שהחשבונית לא כשרה, זה מתקבל.

בועז סופר: אני רוצה להגיד שזה לצערנו.

בועז סופר: יש בעיה קשה עם הייבוא האישי.

גלעד ארדן: היתה החלטה שיפוטית בעניין הזה?

גלעד ארדן: אמרת "לצערנו", אז הבנתי שלא אתם יזמתם את זה.

שרית זוכוביצקי: "(ג) הרכב יובא בידי תייר או תושב חוזר וטרם חלפו 4 שנים ממועד ייצורו, או אם מועד ייצורו אינו ידוע – מהמועד שבו נרשם לראשונה לתנועה בדרכים במדינת חוץ; (ד) הרכב יובא בידי עולה חדש, עובד או"ם או דיפלומט;" העירו לי כאן לא לכתוב "עובד או"ם", כדי לא להיכנס למערכת יחסים של עובד-מעביד, אלא לכתוב "נציג של האו"ם, או נציג דיפלומטי או נציג קונסולרי".

שרית זוכוביצקי: בהמשך נתקן את הנוסח.

שרית זוכוביצקי: "(ה) ייבוא רכב אספנות או רכב שניתן עליו רישיון ייבוא לתקופה קצובה;" זה כל כלי הרכב שמגיעים ברישיון ייבוא זמני למטרת הוצאתם ואז גם לא נבדקת התקינה וכולי.

שרית זוכוביצקי: הם באים למטרת יציאה ולכן אין לנו שום כוונה לבדוק את הטְרִיוּת שלהם.

חווה בן ארי: "טרי" – כלומר יוּצָר לאחרונה.

שרית זוכוביצקי: "(ו) הרכב הוא של צבא הגנה לישראל או של משטרת ישראל, וטרם חלפו 12 שנים ממועד ייצורו.

שרית זוכוביצקי: "

גלעד ארדן: צה"ל והמשטרה יכולים להביא רכבים עד 12 שנים ממועד ייצורם?

שרית זוכוביצקי: לא.

שרית זוכוביצקי: יש כאן מרשמים כפולים.

חווה בן ארי: כאשר הרכב עם לוחית שחורה או אדומה הוא לא רשום אצלנו.

חווה בן ארי: כאשר הוא נמכר, אז אנחנו נותנים לו רישום צהוב.

שרית זוכוביצקי: אחרת לא יוכלו למכור ולרשום.

אתי בנדלר: מה החריג בתקנת משנה (ו)?

אתי בנדלר: רק שזה Multi-stage?

שרית זוכוביצקי: זה רכב של צה"ל, וניתנות 12 שנים בגלל הרישום הכפול.

חווה בן ארי: זה הנוהג היום, מרשים להם למכור רכב שבבעלותם, אם של הצבא ואם של המשטרה, אחרי 12 שנים לשוק, ואז אצלנו נרשם רישום ראשוני.

שרית זוכוביצקי: "בפסקה זו, "רכב" – למעט רכב מסוג T, רכב שטח ומכונה ניידת.

שרית זוכוביצקי: "

אתי בנדלר: על איזו פסקה את מדברת, פסקת משנה (ו)?

שרית זוכוביצקי: לא, כל פסקה (3), שמתייחסת למגבלת 12 החודשים ולחריגים.

שרית זוכוביצקי: אחרי שעברנו את מחסום הרישום, עכשיו אנחנו עוברים לפסקה (4), הקובעת מה יירשם ברישיון.

שרית זוכוביצקי: "(4) יצוין ברישיון הרכב מועד עליית הרכב לכביש כמפורט להלן:

שרית זוכוביצקי: " לפני שנקרא את הפרטים אני מבקשת להסביר את המהות.

שרית זוכוביצקי: מר בועז סופר, תסביר מה עשינו, וגם את השינוי שהכנסנו, מה הכלל המנחה.

שרית זוכוביצקי: יש איזה סיפה להוראות כדי ליצור אחידות.

בועז סופר: את המהות הסברנו כבר.

בועז סופר: רכב נרשם ביום עלייתו לכביש, או 12 חודשים ממועד ייצורו, המוקדם מביניהם.

שרית זוכוביצקי: "(4) יצוין ברישיון הרכב מועד עליית הרכב לכביש כמפורט להלן: (א) ברכב הנרשם בארץ לראשונה, ושלא נרשם לתנועה בדרכים במדינת חוץ" – דהיינו רכב חדש – "– מועד רישום הרכב בארץ או 12 חודשים ממועד ייצור הרכב, המוקדם מבין השניים; (ב) ברכב הנרשם בארץ לראשונה, ושנרשם בעבר לתנועה בדרכים במדינת חוץ" – זה הרכב המשומש – "– מועד הרישום לראשונה לתנועה בדרכים במדינת החוץ או 12 חודשים ממועד ייצור הרכב, המוקדים מבין השניים;"

גלעד ארדן: אבל קודם אפשרנו חריג לייבוא אישי, של 24 חודשים.

חווה בן ארי: שם קבענו את הקבוצות.

חווה בן ארי: עכשיו קובעים איך לרשום אותן.

דפנה עין דור: אם הוא הגיע בן שנתיים זה לא אומר שיירשם כבן אפס.

דפנה עין דור: הוא צריך להירשם באיזה אופן.

בועז סופר: אנחנו רוצים ליצור אחידות בין כולם.

שרית זוכוביצקי: הוא יכול להביא רכב בייבוא אישי, אבל השאלה מה יירשם לו ברישיון.

בועז סופר: רושמים כדי למנוע חוסר אחידות בין רכב שיובא בייבוא אישי ובין רכב שיובא בייבוא מסחרי.

בועז סופר: אנחנו רוצים ליצור אחידות בין כולם.

גלעד ארדן: אותו רכב שגילו עד 24 חודשים, אם עברו למעלה מ-12 חודשים תירשם השנה שלפני.

בועז סופר: נכון.

בועז סופר: כדי ליצור אחידות.

בועז סופר: לא נגענו בהקלה של הייבוא.

שרית זוכוביצקי: "(ג) רכב שיוצר בשלבים, שנרשם בארץ לראשונה ולא נרשם בעבר לתנועה בדרכים במדינת חוץ – היום האחרון של החודש שבו הושלם תהליך הייצור, ועד להשלמת תהליך הייצור – מועד רישום הרכב בארץ.

שרית זוכוביצקי: "

אתי רייטן: אני ממונה על הייבוא באגף הרכב.

אתי רייטן: מדובר כאן על רכב שמיובא לארץ כשלדה והייצור נעשה בישראל.

אתי רייטן: הוא מקבל רישום ורישיון זמני, הולך להמשך הייצור, וכאשר מסיים את הייצור נרשם ברישיון קבוע.

אבי גונן: זה על מנת לא ליצור הפליה בין הייבוא לייצור המקומי, כדי שליצרנים המקומיים לא יהיה פרק זמן קצר יותר להתארגן.

שרית זוכוביצקי: "בתקנת משנה זו – "מועד ייצור" – היום האחרון בחודש שבו הושלם ייצור הרכב או השלדה, לפי העניין.

שרית זוכוביצקי: " בתקנה 3 לתיקון קבענו הגבלה על העברת בעלות בשל האפשרות של נציגים דיפלומטים ואחרים להביא לכאן רכב ישן מאוד.

שרית זוכוביצקי: הוספנו מגבלה, שלא יוכלו למכור את זה.

גלעד ארדן: למה?

שרית זוכוביצקי: מאפשרים להם להביא רכב ישן מאוד, ואת הרכב הזה לא מאפשרים להם למכור הלאה.

גלעד ארדן: מה גיל הרכב שקבענו שמותר לדיפלומטים ולעובדי או"ם להביא?

גלעד ארדן: כמה מותר?

שרית זוכוביצקי: לא אמרנו בכלל, לא הטלנו מגבלה.

שרית זוכוביצקי: היום אין מגבלה, אז גם כאן לא הטלנו מגבלה.

שרית זוכוביצקי: היום הם יכולים להביא כל רכב.

אתי רייטן: דיפלומט ועולה חדש יכולים לבוא עם רכב מכל שנת ייצור שירצו.

גלעד ארדן: עולה חדש לא מופיע כאן.

בועז סופר: אין מגבלה על עולה חדש.

גלעד ארדן: המגבלה על העברת בעלות בתקנה 3 היא לא על עולים חדשים, אלא רק על דיפלומטים.

גלעד ארדן: אנחנו לא נגד עולים חדשים, רוצים לעודד עלייה.

בועז סופר: המגבלה על עולים חדשים קיימת בחוקי המס.

בועז סופר: אנחנו הרי מטילים עליהם מס מופחת, וקובעים שכדי לנצל את זה אסור להם למכור את המכונית תוך 5 שנים.

בועז סופר: המגבלה הזאת קיימת כבר, לא צריך להוסיף עוד אחת כאן.

בועז סופר: עולה חדש שנהנה ממס מופחת על המכונית לא יכול טכנית למכור את המכונית.

בועז סופר: כאשר הוא מבקש להעביר בעלות מופיעה במחשב חסימה.

בועז סופר: רק בתום 5 שנים מוּסרת החסימה.

אתי בנדלר: אני לא בטוחה שהבנתי.

אתי בנדלר: נניח שעולה חדש בא לארץ עם רכב שגילו 8 שנים.

אתי בנדלר: הוא מקבל הקלה במסים?

בועז סופר: כן, בוודאי.

אתי בנדלר: ההקלה הזאת עומדת בתוקפה למשך 5 שנים.

אתי בנדלר: אחרי 5 שנים הוא רוצה למכור את הרכב.

אתי בנדלר: הרכב כבר בן 13 שנים.

אתי בנדלר: מה רשום ברישיון?

בועז סופר: מותר לו למכור בהתאם לכללים.

חווה בן ארי: על עולה חדש לא מוטלות מגבלות.

חווה בן ארי: הוא יכול להביא רכב בכל גיל וגם למכור אותו.

חווה בן ארי: משרד התחבורה לא הטיל כל מגבלה.

אתי בנדלר: אז ההגבלה חלה רק על דיפלומט?

אתי רייטן: על דיפלומטים ועובדי או"ם.

אתי רייטן: ביום הגיעם ארצה אנחנו לא מגבילים אותם ולא קובעים מה גיל הרכב שיביאו איתם.

אתי רייטן: הם מביאים כל רכב שירצו.

אתי בנדלר: בדיוק כמו עולה חדש, לצורך העניין.

אתי רייטן: אבל כאשר הם רוצים למכור את הרכב אנחנו אומרים: מדינת ישראל לא רוצה לקבל רכב בכל גיל.

אתי רייטן: אנחנו רוצים להגביל אותם.

גלעד ארדן: עולה חדש זכאי למכור את הרכב גם אם גילו 60 שנים, ואילו דיפלומט אם גיל רכבו מעל 12 שנים לא יוכל למכור אותו בישראל אלא עליו לקחת אותו חזרה.

גלעד ארדן: שלא ישאיר כאן את הזבל שלו.

גלעד ארדן: למרות שיש כמה רכבים של דיפלומטים שהייתי מוכן לאמץ גם אם הם כבר בני 12 – מרצדס 500 או ב-מ-וו לא כל-כך נוראים גם אחרי 12 שנים.

חווה בן ארי: חבר הכנסת ארדן, אתה יודע כמה תקינה התווספה לכלי הרכב ב-12 השנים האחרונות?

גלעד ארדן: לא, אבל תפרטי בדיון הבא ...

שרית זוכוביצקי: תקנה 3 – הוספת תקנה 283א "אחרי תקנה 283 לתקנות העיקריות יבוא: "283א.

שרית זוכוביצקי: הגבלה על העברת בעלות לא תועבר לראשונה בעלות ברכב שיובא בידי נציג דיפלומטי או נציג קונסולרי אם חלפו 12 שנים ממועד עליית הרכב לכביש כמשמעותו בתקנה 282(א)(4), וברכב שיובא בידי נציג של האו"ם אם חלפו 5 שנים מהמועד האמור; האמור בתקנה זו לא יחול על העברת בעלות ברכב בבעלות נציג דיפלומטי או נציג קונסולרי לנציג דיפלומטי או לנציג קונסולרי או על העברת בעלות ברכב בבעלות נציג של האו"ם לנציג של האו"ם.

שרית זוכוביצקי: ""

גלעד ארדן: ואם דיפלומט זר מוכר לנציג של האו"ם?

בועז סופר: נתמודד.

גלעד ארדן: הייתם יכולים לומר: וכל קומבינציה אפשרית אחרת.

אתי בנדלר: אפשר לכתוב פעם אחת את השם המלא ולכתוב: "בתקנה זו – נציג זר".

שרית זוכוביצקי: זאת הערה שקיבלנו רק עכשיו ונתקן את הניסוח בהתאם.

גלעד ארדן: אני מסכים גם לעיקרון הזה, אם תרצו להחיל אותו בניסוח הסופי, שתהיה הגדרה של "נציג זר".

אתי בנדלר: תוסיפו הגדרה ל"נציג דיפלומטי, נציג קונסולרי ונציג של האו"ם" ותעבירו לנו לבדיקה.

שרית זוכוביצקי: תקנה 4 – תחילה "תחילתן של תקנות אלה ביום כ"ה באדר ב' התשס"ח (1 באפריל 2008).

שרית זוכוביצקי: " תקנה 5 יורדת.

גלעד ארדן: שמענו הכול, ולאחר שיקול מעמיק אני מבקש להעלות להצבעה את תקנות התעבורה (תיקון מס' ...), התשס"ז-2007.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: מי נגד?

גלעד ארדן: הצבעה בעד תקנות התעבורה (תיקון מס' ...), התשס"ז-2007 – 1 נגד – אין נמנעים – אין התקנות נתקבלו.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: התקנות אושרו פה אחד.

גלעד ארדן: הישיבה נעולה.