ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 284, 2007-10-17 09:30

מיכאל מלכיאור: בוקר טוב.

מיכאל מלכיאור: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

מיכאל מלכיאור: לפני שאנחנו מתחילים לדון בנושאים בהם נטפל במשך הישיבה הזאת, אני רוצה להתייחס לנושא בו דנו בשבוע שעבר, נושא שהוא מאוד רציני.

מיכאל מלכיאור: הכנסת ציינה את יום הקשיש ואנחנו דנו במצב החינוך אצל קשישים.

מיכאל מלכיאור: התברר שבחינוך אצל קשישים מטפלים בערך כמו שמטפלים בחינוך אצל ילדים אלא שהקיצוצים עוד יותר גדולים.

מיכאל מלכיאור: מאוד התקוממנו על זה וחשבתי שיהיה נכון שנקים כוח משימה מתוך הוועדה שיטפל בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: יש שם קיצוץ מאוד רציני של בין 30 ל-44 אחוזים בנושא שהולך ותופס יותר תאוצה כאשר יש יותר ויותר פנסיונרים כך שבמקום לקצץ, היו צריכים להרחיב.

מיכאל מלכיאור: ה צ ב ע ה

מיכאל מלכיאור: 2.

מיכאל מלכיאור: נבחרת ישראל בהתעמלות אומנותית

מיכאל מלכיאור: קיבלתי שתי בקשות - כאשר האחת היא בקשה והשנייה היא בקשה לדיון מהיר - לדון בנושא שקשור לספורט וחיברנו את שני הנושאים.

מיכאל מלכיאור: הנושא הראשון הוא סיפור שעלה בעיתונות בנושא של נבחרת ישראל בהתעמלות אומנותית והנושא השני הוא ההישג הגדול מאוד שהיה לספורט המיוחד כאשר הספורטאים שלנו חזרו מהאולימפיאדה המיוחדת עם הישגים רבים.

מיכאל מלכיאור: נמצא כאן נציג של מי שהביא הרבה מאוד כבוד והערכה למדינה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאם יש משהו שנגע ללב כלל אזרחי מדינת ישראל – גם היום בעיתון מתפרסם סיפור מאוד מרגש בנושא – חוצה מפלגות, חוצה עדות ומגזרים, היה באמת ההישג היפה הזה שהוא כמובן הישג אישי של כל אחד ואחד שהשתתף.

מיכאל מלכיאור: בהקשר הזה, אף על פי שזה לא בדיוק אותו נושא, מאחר שנמצא כאן ראש הוועד האולימפי, נדבר קצת על ההכנות לאולימפיאדת הנכים.

מיכאל מלכיאור: כאשר מתקיימת האולימפיאדה הרשמית, יש מקום בו מתקיימת האולימפיאדה לנכים.

מיכאל מלכיאור: לגבי הנושא שעלה בעיתונות ובמידה רבה הוטל כתם, לפחות על פניו, אני רוצה לומר דבר וזאת מתוך התייעצות ואחר כך חברת הכנסת רונית תירוש שביקשה את הדיון תאמר את דבריה שלה, אבל הדברים שאני אומר מקובלים גם עליה.

מיכאל מלכיאור: גם חברת הכנסת מרינה סולודקין ביקשה ממני לציין שהיא מטפלת הרבה בהתעמלות האומנותית וזה דבר שמחבר גם את מי שמעונין בספורט כמוני בתוך החברה הישראלית הכללית וגם את העלייה הרוסית.

מיכאל מלכיאור: להתעמל שמונה עד עשר שעות ביום, זה לא בדיוק דבר שבאופן טבעי צעירים שנולדו כאן מוכנים לעשות.

מיכאל מלכיאור: אמרתי את הדברים כהקדמה לדיון ואני מבקש מחברת הכנסת רונית תירוש לומר את דברה.

מיכאל מלכיאור: אחר כך נשמע את דוקטור יצחק קדמן שגם הוא מאוד ביקש לקיים את הדיון הזה.

רונית תירוש: בוקר טוב אדוני היושב-ראש, חברי חבר הכנסת יואל חסון ואורחי הוועדה.

רונית תירוש: הספקתי הבוקר לקרוא בעיתון כתבה שמר קדמן התראיין בה על הלחצים שהופעלו.

רונית תירוש: אני לא רוצה להתייחס לזה ואני גם לא רוצה להתייחס לגופו של אדם או במקרה הזה למאמנת עצמה, על אף שמדובר במקרה שכנראה חזר על עצמו, לכאורה אני אומרת עד שהוועדות לא יוכיחו אחרת.

רונית תירוש: אני רוצה לנסות להתכוונן למשהו ברמה יותר עקרונית שעלה גם בשנת 1997, בינואר, כאשר מונתה ועדת שפר, ואורי שפר יושב כאן, כאשר אותן טענות הועלו על אותה מאמנת במקרה הזה.

רונית תירוש: זה מטיל איזשהו חשש לגבי שיטות האימון הלקוחות ממדינות חבר העמים, שיטות מאוד נוקשות – הייתי קוראת לזה שיטות של אלימות אומנותית – משהו שמנסים להוציא מהכוח אל הפועל את הפוטנציאל שטמון באותן בנות על ידי הפעלת לחצים שונים ומשונים, בין אם זו אלימות מילולית או אלימות פיזית כזאת ואחרת, וכלה במה שבעיני חמור לא פחות והוא נושא של תזונה.

רונית תירוש: אני רוצה להימנע מלומר הרעבה, אבל גם המלים הללו הושמעו בדיון בשנת 1997 בוועדת שפר שבדקה את הנושא וגם היום הדברים חוזרים על עצמם.

רונית תירוש: אני לא אזכיר כאן שמות אבל יש רופאות בתחום הספורט שעדיין חושבות שיש מקום לפקח על מה שוועדת שפר המליצה.

מיכאל מלכיאור: הוועד האולימפי ביקש והאיגוד הקים.

רונית תירוש: אורי אפק יהיה יושב-ראש הוועדה והוא אדם נפלא שאפשר לסמוך עליו.

רונית תירוש: אני מאוד לא רוצה להטיל רפש בענף כולו, בענף ההתעמלות האומנותית כולו, כי יכול להיות שמדובר במקרה חריג שחוזר על עצמו לכאורה, כן או לא.

רונית תירוש: אינני יודעת.

רונית תירוש: אני באמת מנסה להתבטא בזהירות, אבל הנושא הזה צריך להיבדק ברמה מאוד עקרונית, האם האמירה ששיטות האימון הללו הלקוחות מחבר העמים הן שיטות שמאפיינות ענף כזה או ענף אחר, או שזה עניין נקודתי ספציפי פרסונלי שאם הוא כך, יותר קל לפתור אותו, יותר קל לטפל בו וצריך לטפל בו אחת ולתמיד.

יצחק קדמן: אדוני היושב-רש, אני מודה לך על שנענית לקיים ישיבה בנושא הזה ואני מודה לחברת הכנסת רונית תירוש על שהעלתה אותו.

יצחק קדמן: אני רוצה שתדעו שזאת לא ישיבה ראשונה של ועדת החינוך של הכנסת בעניין הזה אלא בעבר היו ישיבות רבות מאוד ויש לי כאן פרוטוקולים שהבאתי אתי מישיבות קודמות.

יצחק קדמן: אני לא אלאה אתכם.

יצחק קדמן: יש לי כאן חומר על הנעשה בנושא הזה מהרבה מאוד תחומים, מהרבה מאוד מדינות וגם ממה שהיה אצלנו.

יצחק קדמן: כמו שאמרה חברת הכנסת תירוש, בשנת 2000 – זה לא הוזכר כאן – הוקמה ועדה נוספת, ועדת הררי, שבין היתר נדרשה לבדוק מדוע עוד פעם עלו כל הטענות ומדוע המסקנות של ועדת שפר בחלק רציני שלהן לא יושמו.

יצחק קדמן: כותבת ועדת הררי – והיא כותבת זאת ולא אני – את כל הדברים האלה.

יצחק קדמן: בבקשה, אני מגיש לך את זה.

יצחק קדמן: "ועדת בדיקה בענף ההתעמלות האומנותית, דוח מסכם.

יצחק קדמן: דוקטור ישראל הררי, יושב-ראש".

יצחק קדמן: זאת כבר הייתה הוועדה השנייה והיא חזרה על כל הדברים האלה והיא כתבה דברים חמורים ביותר על התערבות לא מוסמכת בענייני תזונה של מי שלא הוסמך לכך, על זה שלמרות שהומלץ בוועדה הקודמת על מאמנת מסוימת – שלוש שנים קודם לכן – להשעות אותה והיא לא הושעתה, אז עשו טריק והחליפו את השם מאמן במנהל מקצועי ובזה פתרו את העניין.

יואל חסון: מי אלה האנשים האלה שמגינים עליהם?

יואל חסון: מי האנשים האלה שאתה מדבר עליהם שעוזרים לאותם מאמנים ומגינים עליהם?

יצחק קדמן: למשל, איגוד ההתעמלות האומנותית מוזכר כאן בדוח כמי שעזר להשתיק את העניין הזה.

יצחק קדמן: חברת הכנסת תירוש לא הזכירה שמות אבל אני כן אזכיר ואומר את מה שהייתה צריכה לעבור דוקטור נעמה קונסטנטיני שלדעתי היא רופאת הספורט מספר אחד בארץ ושניסו להשתיק אותה כשהיא מחתה על שימוש בדברים לא ראויים.

קריאה: מי ניסה להשתיק אותה?

יצחק קדמן: האיגוד.

יצחק קדמן: באותם ימים, הפרסונות התחלפו ואלה לא אותם אנשים שנמצאים היום באיגוד.

קריאה: איזה איגוד?

יצחק קדמן: איגוד ההתעמלות האומנותית.

מיכאל מלכיאור: אתה לא מדבר על התעמלות בכלל אלא רק על התעמלות אומנותית, כי יש גם תופעות כאלה בהתעמלות בכלל.

יצחק קדמן: אני מדבר על ההתעמלות האומנותית שזה ענף מאוד ייחודי.

יצחק קדמן: הענף הזה הוא ענף בו לצערי הרב יש ערך ונקודות גם לגזרה ולצורת הגוף ולא רק לביצוע.

יצחק קדמן: זה ענף שכל כולו – בשעתו, עכשיו שמחתי לשמוע שיש מתעמלת בענף הזה שהיא בת 19 – בשעתו בגיל 15 הבנות כבר היו זקנות כי זה ענף שכל כולו בנוי על ילדות צעירות מאוד.

מיכאל מלכיאור: כך היה במשך הרבה מאוד שנים גם בהתעמלות.

יצחק קדמן: נכון.

קריאה: זה ממש לא כך.

אורי שפר: אני שומע את הדברים בסבלנות אבל צריך לדעת על מה מדברים.

אורי שפר: לא צריך לצטט טפסים אלא צריך להיות בשטח ולדעת על מה מדברים.

אורי שפר: יש גיל מסוים בו מותר להן להתחיל.

אורי שפר: אתה לוקח נתונים לא נכונים.

יצחק קדמן: העובדות כולן כתובות וחצובות בסלע.

יצחק קדמן: תקראו את הדוחות שנכתבו, תקשיבו לעדויות של ילדות וזה לא עכשיו אלא העדויות של הילדות שמורות אצלי והן החל משנת 1996 ואלה לא אותן ילדות כי הילדות האלה מתחלפות.

יצחק קדמן: אתם רוצים לטמון את הראש בחול, אתם רוצים לטאטא את הדברים מתחת לשטיח, תאמרו שהכל בסדר.

יצחק קדמן: אני אומר לכם שהכל לא בסדר.

יצחק קדמן: בימים האחרונים פנו אלי ואמרו לי שאני רוצה להזיק לסיכוי של ישראל למדליה באולימפיאדה.

יצחק קדמן: אני לא רוצה להזיק לשום דבר אבל אני אומר לכם בפה מלא שאם המחיר של מדליה הוא הרעבה, השפלה, מכות, פגיעה בבריאות של ילדה אחת, אני מוותר על המדליה ואני מבקש שכל מדינת ישראל תוותר על המדליה.

יצחק קדמן: זה כמו שקרה בשימוש בסמים, שזה תחום אחר אבל גם שם היה מי שחשב שהמטרה של מדליה מקדשת את כל האמצעים ותראו מה קרה בטור דה פרנס ותראו מה קרה לפני מספר ימים כאשר אתלטית מאוד ידועה נאלצה להחזיר את כל המדליות שלה מפני שיש מי שחשב שהמטרה מקדשת את כל האמצעים.

יצחק קדמן: לא סמים מקדשים את המטרה ושום מטרה לא מקדשת סמים, ושום מטרה לא מקדשת לא הרעבה, לא השפלה, לא שימוש בכוח פיזי נגד ילדות, לא תזונה לא נכונה, לא התערבות של אנשים שלא מוסמכים לטפל בתזונה והם טיפלו בתזונה, והכל כתוב בדוחות.

מיכאל מלכיאור: ברור שחייבת להיות כאן אחריות של האיגוד ואנחנו נשמע כמובן את האיגוד.

יואל חסון: אני מבקש שנציגי הוועד או נציגי האיגוד יתייחסו כאן לנושא.

יואל חסון: זה שיש לנו כאן גילוי על מאמנת או על סוג של דרך אימון, אלה דברים שבטח נבדקים וייבדקו.

יואל חסון: אני בטוח שעכשיו אתם תנסו להגן ולומר דברים שהם בניגוד למר שאמר דוקטור קדמן ואני מבקש שלא תיכנסו לוויכוח הזה.

יואל חסון: השאלה כאן מה הם מנגנוני הפיקוח לא הכלליים אלא היום יומיים שיש על המאמנים ועל האימונים בספורט הזה.

יואל חסון: זאת השאלה האמיתית.

יואל חסון: השאלה כמה אתם באמת מקדישים מאמץ ואמצעים לפקח על המאמנים, לפקח על האימונים, לבדוק אותם לאורך זמן, לבדוק דברים שכנראה קיימים כי הם באים גם מכיוון הילדות ובאים גם מכיוון של גילויים כאלה ואחרים שהתגלו כלפי המאמנים.

יואל חסון: אני שואל מה אמצעי הפיקוח שאתם מקיימים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמע עכשיו את ההתייחסות לכך ולאחר מכן נסיק את המסקנות.

מיכאל מלכיאור: אין פה שום דבר שנטאטא מתחת לשטיח אלא להפך, לשם כך אנחנו מקיימים את הישיבה הזאת.

מיכאל מלכיאור: גם אם היו ועדות שטיפלו בזה לפני 10 ו-7 שנים, ואם לא יישמו את המסקנות, זה לא מועיל להקים ועדה נוספת.

צבי ורשביאק: אני מסכים לסיכום של דוקטור קדמן.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא יחלוק על הסיכום.

צבי ורשביאק: בהתאם לכך אנחנו נוהגים.

צבי ורשביאק: אם אני אתייחס לנושא הרפואי, כל הספורטאים שמועמדים למשחקים האולימפיים הם תחת פיקוח רפואי של מכון וינגייט.

צבי ורשביאק: במכון פועלת מערכת רפואית שנבנתה לרמה ההישגית, כולל יועצי תזונה, כולל יועצים פסיכולוגיים, כולל יועצים שהם מאמני כושר וכולל יועצים רפואיים.

צבי ורשביאק: יושבים שם רופאים.

צבי ורשביאק: יותר מכך, אנחנו הקמנו במכון וינגייט מרפאה אולימפית שם יושבים רופאים שהתפקיד שלהם הוא אחד ויחיד והוא לטפל בספורטאים האולימפיים.

צבי ורשביאק: אומר לי מנהל מכון וינגייט שהם עושים זאת במשך 24 שעות.

צבי ורשביאק: זאת אומרת, כל הנושא הרפואי וכל הנאום היפה הזה הוא בסדר, אנחנו בעד זה, אבל הוא קיים.

צבי ורשביאק: לוועד האולימפי יש נציג שמבקר באימונים האלה ורואה אותם, ואנחנו מזמינים אנשים לבוא ולראות ואני חושב שגם חברת הכנסת רונית תירוש הוזמנה לראות את האימונים מפני שהתגאינו באימונים.

צבי ורשביאק: את זה האיגוד עושה ולא הוועד האולימפי.

יואל חסון: אתה מתחייב שיש פיקוח יום יומי על מה שאתה אומר עכשיו?

צבי ורשביאק: אם היא בבית עושה משהו שאני לא יודע, אני לא יכול להתחייב עליו.

צבי ורשביאק: בשטח האימונים, בהחלט כן.

קריאה: כולל בחוץ לארץ.

יצחק קדמן: שמעתי על דוקטור פולוכין?

צבי ורשביאק: לא יודע מי זה.

צבי ורשביאק: לא שמעתי עליו.

קריאה: היא כבר מזמן אינה.

יצחק קדמן: לא אמרתי שהיא נמצאת היום.

יצחק קדמן: התברר שהיא נתנה תוספי מזון לא ראויים.

יצחק קדמן: מטעם מי היא פעלה אם לא מטעמך?

צבי ורשביאק: איפה היא היום?

יצחק קדמן: אתם חשפתם את מה שהיא עשתה.

קריאה: תשבח את אלה שהגיעו למסקנה שהיא עשתה דברים שלא כחוק והיא הוקעה החוצה.

יצחק קדמן: אני משבח.

צבי ורשביאק: הוא רואה את זה בדיוק הפוך.

צבי ורשביאק: אני לא יכול לבדוק את הרופאה אבל ברגע שרופאה חטאה, היא עפה.

צבי ורשביאק: הדברים האלה חדים מפני שזה תלוי בנו.

צבי ורשביאק: אותה ספורטאית, אם היא תצליח ותביא מדליה ויסתבר שמצאו אצלה סמים, אנחנו יודעים איך ניראה.

צבי ורשביאק: הדברים האלה בדוקים ואנחנו מקיימים כנסים.

צבי ורשביאק: הוועד האולימפי, רק לפני ארבעה שבועות קיים כנס בנושאים האלה של תוספי מזון לספורטאים והם הוזהרו שלא יעיזו לקחת גם מה שיאמרו להם לקחת בחוץ לארץ כי החברות שמייצרות את הדברים האלה, הן מעודדות את הספורטאים.

צבי ורשביאק: גם את הספורטאית בארצות-הברית תפסו על סמך אותה חברה שייצרו.

צבי ורשביאק: אנחנו מזהירים את הספורטאים שלא יעיזו וכל כדור, כל דבר שהם לוקחים, שלא ייקחו בלי אישור של הרופאה, חוץ מאשר אם הוא צריך לקחת אופטלגין כי לא על זה אנחנו מדברים.

אורי שפר: אתה יכול להזכיר את המקרה שנתנו תוסף תזונתי שאושר על ידי משרד הבריאות בישראל ונמצא שיש בו סטרואידים אנבוליים וספורטאי שלנו נפסל בגלל זה.

צבי ורשביאק: ספורטאי שקופץ לגובה, שבתום לב לקח כי הוא ידע שמותר לקחת את זה.

צבי ורשביאק: אחרי המקרה הזה אנחנו היום יותר זהירים ואנחנו שולחים למעבדות.

רונית תירוש: הדיון לא על זה.

רונית תירוש: הדיון הוא על שיטות אימון.

רונית תירוש: מעבר לזה דובר על הרעבה ותוספים.

צבי ורשביאק: אני התייחסתי לדבריו של דוקטור קדמן ושאלו אותי מה אנחנו עושים בקשר לדברים האלה.

צבי ורשביאק: אם יש לך שאלה אחרת, אני אשמח לענות עליה, אבל תרשי לי לסיים את דבריי בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: הוועדה הזאת בודקת רק את התלונה הספציפית או את התופעה בכללותה?

צבי ורשביאק: את מה שקרה באיגוד ההתעמלות, את הטענות שהיו באיגוד ההתעמלות.

רונית תירוש: אם כן, היא בודקת ספציפית.

מיכאל מלכיאור: היא בודקת את המקרה הספציפי.

רונית תירוש: אנחנו מבקשים שזה לא יהיה ספציפי.

מיכאל מלכיאור: זאת שאלה חשובה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאם אתם כבר עושים את זה ויש ועדה שכולנו מסכימים שהיא ועדה טובה, גם אם אנחנו יודעים שהרבה פעמים לא מיישמים את ההמלצות של הוועדות השונות, לפחות חשוב שיבדקו גם את המקרה הספציפי אבל גם את התופעה.

צבי ורשביאק: לא האיגוד צריך לעשות זאת אלא הוועד האולימפי ניזום זאת ואולי אפילו נרחיב את הוועדה.

צבי ורשביאק: אגב, בוועדה של איגוד ההתעמלות יושב נציג של הוועד האולימפי.

מיכאל מלכיאור: אם זה מקובל עליך, בוודאי זאת מסקנה נכונה.

צבי ורשביאק: אנחנו נרחיב את סמכויות הוועדה ואולי נוסיף לה רופא.

מיכאל מלכיאור: יש כאן שאלה של קווים אדומים וזאת שאלה אפילו פילוסופית, אבל יש לזה השלכות מעשיות לחיים של הבנות הללו.

מיכאל מלכיאור: השאלה מה הגבול - אפילו בלי דברים פסולים לגמרי כמו סמים, השפלות והרעבה - ומה מותר לעשות לילדים וילדות בגיל הזה.

מיכאל מלכיאור: תדעו לכם שגם אם נעשית עבודה במכון וינגייט - וכולנו מכירים ומוקירים את הפעולה שנעשית שם שהיא באמת מקצועית, לפחות לפי הידע האישי שלי – הרבה מאוד ילדים ייקחו את הדברים צעד הלאה כי הם מרגישים איזה לחץ ואפילו אם הוא לא בא במכוון.

מיכאל מלכיאור: יש לחץ מאוד גדול על הגוף של הילדות והרי זה כל כך תופס בהווי, בשעות של היום וכולי.

מיכאל מלכיאור: אני יודע אפילו מהילדים שלי שעסקו בספורט ייצוגי - וזה ספורט אחר לגמרי בו אין את הבעיה הזאת – של ג'ודו, לפני תחרות, כאשר צריך לרדת כמה קילוגרמים במשקל, צריך לעשות אימונים מסוג אחר, זה לחץ אדיר על ילדים ומדובר בילדים קטנים.

מיכאל מלכיאור: השאלה כמה הדברים האלו נשקלים בתוך השיקולים הספורטיביים הלגיטימיים.

צבי ורשביאק: במרפאה האולימפית יש לנו רופאה כללית שאני קורא לה אם הבית, יש לנו אורתופדים שמגיעים לפחות פעמיים בשבוע, יש לנו שתי פיזיותרפיסטיות שזאת העבודה שלהן.

מיכאל מלכיאור: אתה לא עונה בדיוק לשאלה שלי.

צבי ורשביאק: בנוסף לכך יש לנו ועדה רפואית של הוועד האולימפי והזכירו את שמה של יושבת-ראש הוועדה שהיא דוקטור נעמה קונסטנטיני והיא מקבלת דוחות והיא גם מנחה את ספורטאי הוועד האולימפי איך לפעול.

דני בארי: נאמרו כאן דברים נכונים וחשובים.

דני בארי: ברמה הטכנית אני בהחלט מתחבר ומשלים עם דבריו של צבי ורשביאק.

דני בארי: יש לנו מערכות מקצועיות, יש לנו מערכות שמלוות את הנבחרות בכל התחומים ואני חושב שאנחנו יודעים מה קורה בנבחרות.

דני בארי: הרופא מלווה את הבנות האלה גם בחוץ לארץ ובוודאי באימונים, ואני ממש לא רואה בקטע הזה בעיה טכנית .

רונית תירוש: מה זה לא רואה בעיה טכנית?

רונית תירוש: מה המונח הזה בעיה טכנית?

רונית תירוש: אתה רואה איזושהי בעיה?

דני בארי: ודאי שאני רואה בעיה.

רונית תירוש: מהי?

רונית תירוש: מעניינות אותנו הבעיות.

דני בארי: גם אנחנו הורים וכל הדברים שלא מקובלים עליכם, כל מי שהביע הסתייגות, בוודאי שלא מקובלים גם עלינו.

דני בארי: אנחנו נגד אלימות מילולית ופיזית, אנחנו נגד הרעבה ואנחנו נגד כל הדברים שציינתם.

רונית תירוש: הדברים האלה קיימים?

דני בארי: לדעתנו, ככל שאנחנו יודעים, אין אותם.

יואל חסון: הם היו?

דני בארי: אני מניח שכן.

דני בארי: אין שום ערעור על מה שכתוב בדוחות ועל המסקנות של הוועדות, אבל אנחנו יישמנו ואנחנו כן מיישמים ודואגים שהבנות האלה יעברו בדיקות תקופתיות, שהאימונים שלהן יהיו מלווים עם אדם מיוחד שמינינו לצורך העניין הזה, מאחר שאנחנו מכירים את הרגישות של הענף הספציפי הזה.

דני בארי: יש לנו שבעה ענפים בתוך האיגוד ומינינו אדם מיוחד בשכר – היחידי שעובד בשכר באיגוד – שהוא ממונה על הענף הזה והוא מלווה אותו.

דני בארי: עודד אברמסון מלווה את הנושא הזה בשכר מלא וזאת כדי שיהיה פיקוח ככל שניתן.

דני בארי: אם קרה שם משהו בלילה בחדר הספציפי- ואני לא יודע מה קרה - גם את זה אנחנו נבדוק.

דני בארי: בדקנו ונבדוק.

יואל חסון: האם אתה ישן בשקט בלילה בזמן שמתקיימים אימונים?

יואל חסון: האם אתה יכול להיכנס למיטה בשקט ולהיות בטוח שלא מתקיימים דברים כפי שאנחנו שומעים עליהם בדוחות?

דני בארי: בוודאי.

דני בארי: אני ישן בשקט.

מרינה סולודקין: איך אתם בודקים קנאה בין המאמנים?

רונית תירוש: אם תתחילו כך, אני אהיה יותר בוטה כי עד עכשיו הייתי סופר עדינה כי סיכמתי מראש שאני אנסה לכוון את הדיון לרמות העקרוניות.

רונית תירוש: אני דרשתי את הדיון.

רונית תירוש: אם תתחילו עם סיפורים של קנאה, אני אומרת לכם שאני אפתח את הדברים.

דני בארי: למה זה עלה?

רונית תירוש: לא מעניין אותי למה זה עלה.

רונית תירוש: לא רציתי להגיע לרמות האלה ואני מבקשת מכם לא להתחיל עם הרמות האלה.

רונית תירוש: ההתחסדות הזאת וזה שגוף שהוא בעצם אחראי, שהוא ממנה ועדה מתוך עצמו והוא צריך לבקר את עצמו, יש גבול לביזוי של האינטליגנציה המינימלית שלנו.

דני בארי: לא אמרתי שלא היו דברים מעולם.

יואל חסון: אמרת שאתה ישן בשקט בלילה.

דני בארי: אני ישן בשקט.

דני בארי: אנחנו בדקנו מטעמנו ולא מתוכנו.

דני בארי: אורי אפק הוא מהאיגוד, גלעד הוא לא מהאיגוד.

רונית תירוש: אני מציעה שתוסיפו ספורטאי עבר אולימפי.

רונית תירוש: קחו את יעל ארד.

דני בארי: הוספתי את יעל ארד.

מרינה סולודקין: קיבלתי עשרות מכתבים לגבי מה שקרה לפני שנה וחצי בקבוצה של התעמלות אומנותית.

מרינה סולודקין: המכתבים הם מהורים לילדים שמתאמנים אצל הגברת.

מרינה סולודקין: אמרו לי שזה סיפור מאוד אופנתי בספורט, גם בתיאטרון וגם באופרה כאשר יש קנאה.

מרינה סולודקין: יש פרימדונות ויש אנשים שהם לא בדיוק פרימדונות ותמיד כל אור הזרקורים הוא על הפרימדונה.

מרינה סולודקין: כך זה בתיאטרון, באופרה, בהתעמלות כאשר יש אנשים עם כשרון שהם מעל ומעבר אבל לפעמים גם הם עושים שגיאות אבל בשגיאות האלה משתמשים לא כדי לשפר, לא כדי לתקן, לא כדי לחנך אלא לחרוץ את מפעל החיים ואת הסיכויים.

יואל חסון: למה את רואה בזה משהו שהוא כביכול פגיעה בציבור הרוסי או בציבור של עולים מרוסיה?

מרינה סולודקין: מי אמר לך שאני רואה את זה כך?

יואל חסון: כך זה נראה.

יואל חסון: כך מציגים את זה.

יואל חסון: באים חברי כנסת ואומרים לחברי כנסת אחרים שכל הדיון הזה הוא בגלל פגיעה בציבור הרוסי.

מרינה סולודקין: מי אומר את זה?

יואל חסון: אמרו את זה חברי כנסת.

מרינה סולודקין: לא, אני לא הייתי כאן.

מרינה סולודקין: ניהלתי את הדיון בוועדת העלייה והקליטה בנושא אחר, אבל התחייבתי להגיע לכאן.

מרינה סולודקין: אתמול טלפנתי לרב מלכיאור ואמרתי לו שנבצר ממני להשתתף בישיבה אבל אני רואה מה שאתה לא רואה.

מרינה סולודקין: יש היסטוריה של קנאה בספורט הרוסי.

מרינה סולודקין: כאן מצאתי חלק מההיסטוריה הזאת על רקע ישראלי וזה דבר קטלני.

מרינה סולודקין: תתקיים אולימפיאדה והם צריכים להרגיע את הרוחות שם, בתוך הקבוצה, כי מדובר בהתעמלות אומנותית שלא הייתה קיימת לפני שכמה אנשים מוכשרים הגיעו לכאן והביאו את הקבוצה לרמה בינלאומית.

יואל חסון: למה להרגיע?

יואל חסון: אם באמת יש דברים קשים, צריך להרגיע בגלל שיש אולימפיאדה?

מרינה סולודקין: אני רואה קנאה נטו של אנשים פחות מוכשרים.

מרינה סולודקין: בחיי ראיתי מה עושה קנאה וראיתי זאת באקדמיה.

רונית תירוש: גם בכדורגל יש קנאה.

יואל חסון: גם בפוליטיקה יש קנאה.

מרינה סולודקין: צודקת רונית תירוש כשהיא אומרת שאנחנו כאן בודקים ודנים.

מרינה סולודקין: כל הצדדים צריכים להפיק לקחים אבל בכל זאת אני מבקשת שהקבוצה תהיה באולימפיאדה בסין, מה עוד שיש לה סיכוי לקבל פרס.

דני בארי: הבנות המתעמלות תהיינה שם בכל מקרה.

רונית תירוש: כשחברת הכנסת סולודקין לא הייתה אמר דוקטור קדמן שלא מדליה בכל מחיר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם את החלק הזה של הדיון.

רונית תירוש: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להשיב על הדברים.

רונית תירוש: אני ביקשתי את הישיבה והיא לא יכולה להיות לוקה בחסר.

רונית תירוש: כל הדוגמאות שהובאו לכאן כמו זה שהוזמנתי לאימונים – לא הוזמנתי מעולם אבל לא משנה.

רונית תירוש: מה אנחנו מצפים?

רונית תירוש: כשהוועד האולימפי מזמין את ערוץ 2 לסקר, מה אנחנו מצפים שיקרה שם?

רונית תירוש: בכלל מה אנחנו מצפים שיקרה כאשר יש מצלמות טלוויזיה?

צבי ורשביאק: הוועד האולימפי לא ידע על כך.

רונית תירוש: אני חוזרת בי ומתנצלת.

רונית תירוש: כאשר יש טלוויזיה, אנחנו מצפים שהדברים האלה יצופו?

רונית תירוש: בוודאי שלא, הכל יהיה נופת צופים.

גיל לוסטיג: אני רוצה לומר לכם בצורה ברורה שבעקבות הדברים שדוקטור קדמן הזכיר אותם, אחת המסקנות העיקריות הייתה שהבנות האלה שעובדות מאוד מאוד קשה – ומי שמנסה לומר שמדובר בתנאי מעבדה, הוא משקר לעצמו, ואני מאוד שמח שהגיעו אלינו בשנת 1990-1991 עלייה מאוד מסיבית מברית המועצות, מחבר העמים שעזרה לנו לקדם את הספורט בצורה בלתי רגילה - הבנות האלה הובאו ליותר מ-150 ימים למחנות אימונים מרוכזים במכון וינגייט על מנת שנוכל ליצור להן מערכת אימונים טובה שתעבוד בצורה כזאת שהן יעבדו פעמיים ביום עם הפסקות למנוחה, עם הפסקות לטיפול פסיכולוגי, פיזיולוגי, פיזיותרפי ותזונתי.

גיל לוסטיג: הבנות האלה, אני יכול לומר לכם שהאולם שלהן הוא שני מטרים מהמשרד שלי ושני מטרים ממשרד רפואת הספורט.

גיל לוסטיג: הבנות האלה עברו מעקב קבוע ואני חושב שכולנו צריכים להיות גאים בהישגים שלהם, אם כי כמובן אנחנו נגד אלימות.

מיכאל מלכיאור: שמענו כאן את הצדדים.

מיכאל מלכיאור: לא נכנסנו לפרטים ולא רצינו להיכנס לפרטים אלא טיפלנו בזה כתופעה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שיש כאן הסכמה עם הוועד האולימפי לגבי הקמת הוועדה.

רונית תירוש: בגלל החברים בה.

מיכאל מלכיאור: נכון, בגלל החברים בה.

מיכאל מלכיאור: זאת אכן ועדה שתהיה ועדה נייטרלית.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מבקשים שהסמכות של הוועדה תורחב, כפי שהסכים לכך יושב-ראש הוועד האולימפי, והיא תטפל לא רק במקרה הדיסציפלינארי שיצא עם סימן שאלה אלא תטפל בכל התופעה.

מיכאל מלכיאור: היא תבדוק את התופעה ותגיש המלצות ואנחנו כאן בוועדה נעקוב לא רק אחרי עבודת הוועדה אלא אחרי המסקנות שלה וקודם כל על יישומן של המסקנות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו בטוחים שהדברים ייעשו כמו שהם צריכים להיעשות.

מיכאל מלכיאור: במעבר חד אנחנו עוברים לדבר שהוא ודאי לא שנוי במחלוקת אלא נמצא בקונצנזוס בתוך החברה שלנו ולצורך כך יש לנו כאן ספורטאי שהגיע עם מדליות מהספיישל אולימפיקס.

מיכאל מלכיאור: אני קודם כל רוצה לברך אותך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים להעלות את הנושא של הספיישל אולימפיקס, כמובן גם עם זווית ופנים לעבר אולימפיאדת הנכים.

יואל חסון: אני מודה לך אדוני היושב-ראש על קיום הדיון הזה שאני מקווה שנצליח למצות אותו.

יואל חסון: אני יזמתי את קיום הדיון הזה בוועדה לאחר שלפני יומיים ישבתי במכונית והיה שידור ברדיו שממש צמרר אותי מהתרגשות.

יואל חסון: סיפרו שהקבוצה שיצאה לספיישל אולימפקס חזרה עם 37 מדליות.

טלי קורנהאוזר: 42 מדליות.

יואל חסון: ברדיו אמרו 37 מדליות.

טלי קורנהאוזר: זאת טעות.

יואל חסון: 42 מדליות של חבורה חרוצה ומדהימה שיצאה לשם וייצגה אותנו בכבוד.

יואל חסון: אני זוכר שבמדליית זהב אחת שקיבלנו באולימפיאדה רגילה והושמע ההמנון שלנו, כולנו הצטמררנו ואני מתאר לעצמי שההמנון הושמע שם כמה פעמים.

טלי קורנהאוזר: לא, שם לא משמיעים את ההמנון.

יואל חסון: בכל אופן, הדגל היה והייצוג היה.

יואל חסון: באמת זאת תוצאה של עבודה קשה מאוד של החבורה הזאת.

יואל חסון: אני באמת התרגשתי מהידיעה הזאת ברדיו אלא שאחר כך ההתרגשות שלי קצת דעכה כי שמעתי שחוסר במיליון שקלים יכלו לגרום לאי-השתתפות שלנו.

יואל חסון: זה חוזר למה שאנחנו תמיד מדברים עליו, שאנחנו יושבים כאן בוועדת החינוך, כמעט כל הזמן דנים בחוסר של מיליון שקלים פה וארבעה מיליון שקלים שם, ופרוייקט מסוים נסגר בגלל שני מיליון שקלים וכולי ואף פעם זה לא עובר את העשרים מיליון, ואחר כך מגיעים לסוף השנה ורואים שמשרד החינוך מחזיר עודפים - ולא רק משרד החינוך אלא כל משרד ממשלתי אחר – של מאות מיליוני שקלים שחוזרים לאוצר ללא שימוש.

יואל חסון: 700-800 מיליון שקלים חוזרים לאוצר כי לא היה להם דורש ואני יודע שאתם הייתם מסתפקים באחוז קטן מאותם 700 מיליון שקלים.

יואל חסון: לכן אדוני היושב-ראש, אני קודם כל רוצה שהוועדה הזאת תברך ותחזק את אותה משלחת ואני מודה לך ואני מודה לכל מי היו שותפים - ותעבירו את המסר הלאה – ואני מודה בשם כל אזרחי המדינה על הדבר המדהים הזה שעשיתם ועל הייצוג ההולם הזה.

טלי קורנהאוזר: לפני ארבעים שנים לאחים קנדי נולדה אחות בשם רוזלין והיא הייתה עם פיגור שכלי, עם לקות שכלית, והחליטה שבחצר הבית האחורית לעשות לה משחקי ספורט.

טלי קורנהאוזר: האישה המקסימה הזאת – ואני פגשתי אותה בשנחאי בשנת 1985 – הקימה ארגון עולמי שמתעסק בספורט של אנשים עם לקות שכלית כאשר כמובן כל ילדי קנדי הם אלה שמנהלים.

טלי קורנהאוזר: הארגון הזה החליט שאנשים עם לקות שכלית – כמו מאיר, כמו הבת שלי, ויש לי ארבעה ילדים מתוכם ילדה שנולדה והרופאים אמרו שהיא לא תלך לעולם אבל היום לין זכתה בשתי מדליות כסף בטניס שולחן באולימפיאדה ומה שרואים הוא בחזקת נס – יכולים לעסוק בפעילות ספורטיבית.

טלי קורנהאוזר: הבת שלי היא בעצם המנוע שגרם לי לגייס את הכספים.

טלי קורנהאוזר: 510 אלף שקלים קיבלנו מהספורטוטו ואת השאר גייסתי כאשר דפקתי על הדלתות של אנשים – ואני מלמדת אומנות ילדים מחוננים – ואפילו ממכון וינגייט קיבלנו הנחה במחנה האימון.

טלי קורנהאוזר: פגשתי המון אנשים מקסימים בדרך אבל זאת לא הדרך לגייס כספים.

טלי קורנהאוזר: אני הייתי בשנחאי יושבת-ראש המשלחת והיו שם 50 אלף מתנדבים שעזרו בכל צעד ושעל.

טלי קורנהאוזר: היו שם טובי הספורטאים בעולם.

טלי קורנהאוזר: שאלתי אותם אם יש להם ילד עם צרכים מיוחדים, אבל לא, אין להם, אבל לי אומרים שדרך הספורטאים האלה הם רואים את השלום, את האומץ, את היכולת, את הנחישות.

טלי קורנהאוזר: אני תמיד אומרת שצעד אחד שלי הוא מאה צעדים של הבת שלי כי היו לה קשיים רבים כדי להגיע למה שהיא הגיעה.

טלי קורנהאוזר: מאוד בכיתי שם וגם חילקתי מדליות.

טלי קורנהאוזר: פגשתי הרבה ערבים בספיישל אולימפקס.

טלי קורנהאוזר: עשיתי את הצעד הדיפלומטי של המשלחת ופגשתי אנשים מבחריין, מעיראק, מאיראן, מסוריה.

טלי קורנהאוזר: אנחנו עושים עכשיו משחקי שלום, אמנם לא בישראל אלא בתורכיה.

מיכאל מלכיאור: תאמרי לנו איך הדבר מאורגן היום.

טלי קורנהאוזר: יש 179 מדינות חברות.

טלי קורנהאוזר: אנחנו בארץ עמותה.

איציק רכלבסקי: אני יושב ביחד עם טלי בהנהלה של העמותה ואני הגזבר.

איציק רכלבסקי: כמו בכל מדינה יש עמותה שמגייסת כספים לטובת האנשים עם לקות שכלית והיא פועלת במשך כל השנים כדי לאמן אותם ולקדם אותם דרך הספורט כי דרך הספורט למעשה זאת דרך החיים שלהם.

איציק רכלבסקי: זה נותן להם ביטוי שהם שווים משהו, שהם מגיעים להישגים, שהם מצליחים והם מתפתחים דרך הספורט ומבטאים את עצמם הרבה יותר טוב מאשר דרך דברים בהוויה היום יומית.

מיכאל מלכיאור: כמה ספורטאים יש לכם?

איציק רכלבסקי: מאוגדים סביב הנושא הזה 4,000 ומשהו ספורטאים בארץ.

מיכאל מלכיאור: עם מיליון וחצי שקלים?

איציק רכלבסקי: כן.

מיכאל מלכיאור: אתה צריך להיות גזבר מאוד חרוץ.

איציק רכלבסקי: יש הרבה מאוד עבודה התנדבותית.

טלי קורנהאוזר: הכל אנחנו עושים בהתנדבות.

איציק רכלבסקי: הכל אנחנו עושים בהתנדבות.

איציק רכלבסקי: הרבה מאוד דברים נעשים בהתנדבות אבל יש דברים שאנחנו חייבים לשלם עבורם כספים.

מיכאל מלכיאור: סליחה על השאלה שהיא מתוך בורות, אבל למה אתם לא מאוגדים כחלק מהספורט?

טלי קורנהאוזר: אני אתייחס לזה.

איציק רכלבסקי: אנחנו מקבלים תרומה קבועה מדי שנה מהספורטוטו ומהאגודה לקידום הספורט.

מיכאל מלכיאור: מה הסכום?

איציק רכלבסקי: בסך הכל כרבע מיליון שקלים.

איציק רכלבסקי: מעבר לזה, אנחנו מגייסים את הכספים.

איציק רכלבסקי: אחת לארבע שנים יש אולימפיאדת קיץ ואחת לארבע שנים, בהפרש של שנתיים כמובן, יש אולימפיאדת חורף בה מתאספים ספיישל אולימפיקס מכל העולם.

איציק רכלבסקי: לדאבוננו אנחנו לא משתתפים באולימפיאדת החורף וזאת מכמה טעמים כאשר אחד הטעמים החשובים הוא שאין לזה תקציב אבל אנחנו ננסה להכניס את זה.

איציק רכלבסקי: לאולימפיאדה כזאת שלחנו משלחת של 40 ספורטאים ובגלל הצרכים המיוחדים של האנשים האלה היו עוד 22 מלווים.

איציק רכלבסקי: אם כן, שלחנו 62 אנשים והסיפור הזה עולה לנו כמיליון שקלים.

איציק רכלבסקי: גייסנו מהיקב ומהגורן.

מיכאל מלכיאור: ממש מרגש.

רונית תירוש: אני רוצה לתת רקע כי חבר הכנסת יואל חסון כבר הזכיר את הנושא פעם שנייה והתייחס לנושא העודפים.

מיכאל מלכיאור: קיימנו ישיבות בנושא הזה.

רונית תירוש: צריך להבין ששיטת ההקצאה של התקציב מהאוצר למשרדים היא מובנית כך שמראש יישארו עודפים שגם אם אתה רוצה לנצל אותם, זה לא ניתן מבחינת התקנות והחוקים.

רונית תירוש: לכן נשארים עודפים לטובת האוצר.

מיכאל מלכיאור: אחרי בדיקה מעמיקה ראינו שאם המשרד מתארגן בצורה אחרת, אפשר להשאיר 300-400 מיליון, גם במשרד החינוך, אבל זאת שאלה של התארגנות.

רונית תירוש: יכול להיות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על הרבה כסף.

רונית תירוש: תמיד יישארו הרבה מאוד מיליוני שקלים למרות שיש מקום להתייעלות ולזה אני מסכימה.

יואל חסון: אפשר לומר שאת מיליון השקלים עבורם היינו מוצאים.

רונית תירוש: הנושא הזה להערכתי צריך להיות מוסדר עם אותם שלושה גורמים שמתקצבים גופי ספורט במדינה.

רונית תירוש: הגוף הראשון הוא מינהל הספורט או משרד הספורט במקרה הזה שכל תקציבו הוא 47 מיליון שקלים, כך שאי אפשר לצפות ממנו.

קריאה: גם שם יש עודפים.

רונית תירוש: תמיד יש עודפים.

רונית תירוש: אני פונה לוועד האולימפי.

רונית תירוש: כבר זמן רב אני מדברת על כך שמדובר באותם מתקנים אולימפים, באותם מועדים של אולימפיאדה, מיד כאשר היא מסתיימת, וגם הם לא מקבלים עזרה באחוזים הראויים ואני כן קוראת לוועד האולימפי להקצות באופן קבוע, לא כדי שחבר הכנסת חסון יכנס ישיבה וננסה למצוא תקציבים אלא זה צריך להיות משהו מובנה.

רונית תירוש: אותם שלושה מקורות תקציב – משרד הספורט, מועצת ההימורים והוועד האולימפי – יכולים להפריש אחוז כזה ואחר וכך למלא את הצרכים שלהם שהם באמת לא בשמים והם לא צריכים כל שנה לכתת רגליהם כדי להשיג תקציב.

רונית תירוש: הם לא צריכים לבקש תרומות לא ממקדונלד ולא מאחרים.

טלי קורנהאוזר: מאיר שחזר מאירלנד לפני ארבע שנים, אימא שלו אמרה לי שבשעה 1:00 לפנות בוקר היא שמעה אותו משחק טניס שולחן והוא אמר לה שהוא מתאמן לאולימפיאדה הבאה.

טלי קורנהאוזר: תבינו את הצורך ואת הרצון העז שיש לילדים האלה, וזה דבר שאי אפשר להבין אותו.

מיכאל מלכיאור: מאיר, נשמע אותך.

מיכאל מלכיאור: היו כאלה שעזרו לך בדרך, אבל אתה הגיבור שלנו.

מיכאל מלכיאור: תספר את הסיפור שלך.

מאיר אברמוב: הסיפור שלי התחיל כשהתחלתי לשחק טניס שולחן בגיל 13 ואני זוכר שגיורא המאמן שלי לספיישל אולימפקס פגש אותי ובחן אותי.

מאיר אברמוב: הוא רצה לבחון אותי ולראות אם אני מתאים לאולימפיאדה.

מאיר אברמוב: התברר שאני מתאים לאולימפיאדה והוא החליט לשתף אותי באליפות ספיישל אולימפקס בנבחרת ישראל ולהכין אותי לקראת האולימפיאדה.

מאיר אברמוב: הפעם הראשונה שלי הייתה באולימפיאדה שהתקיימה באילת והפעם זאת האולימפיאדה השנייה שלי כי גם הייתי בסין לא לפני זמן רב.

מיכאל מלכיאור: מתי זה היה באילת?

מאיר אברמוב: בשנת 2003.

מאיר אברמוב: זה בהחלט היה מסע מהנה למרות שזה היה מסע מתיש.

מאיר אברמוב: מסע הזה עמדתי מצוין ועובדה שגם לקחתי את האליפות הזאת שהייתה בסין וחזרתי עם הרבה אושר ואני מאוד גאה בזה.

מיכאל מלכיאור: במה זכית בשנחאי?

מיכאל מלכיאור: אני רואה שיש לך שתי מדליות.

מאיר אברמוב: יש לי שלוש מדליות.

מאיר אברמוב: זכיתי בשנחאי בשתי מדליות כסף.

מאיר אברמוב: ביחידים זכיתי במקום שלישי ובשני משחקי דאבל, נשים-גברים וגברים-גברים זכיתי במקום השני.

מיכאל מלכיאור: בטניס שולחן יש סינים שהם ידועים כי זה הספורט שלהם.

מיכאל מלכיאור: איך ניצחת את הסינים?

מאיר אברמוב: שיחקתי נגד ארבעה סינים אבל הם היו ממחוז שונה בסין.

מיכאל מלכיאור: הצלחת לנצח אותם?

מאיר אברמוב: הצלחתי לנצח סיני אחד שהתחריתי אתו על המקום השלישי והרביעי.

מאיר אברמוב: המורה שלי אמר שהם היו ברמה רגילה.

מיכאל מלכיאור: יפה מאוד.

טלי קורנהאוזר: הסינים מאוד טובים בטניס שולחן.

אורי שפר: אני מצדיע לספיישל אולימפקס ולספורטאים.

אורי שפר: אני מברך אותך ואת כל החברים והחברות שלך.

אורי שפר: ההישגים שלכם הם יוצאים מן הכלל ותמשיכו ותתאמנו ותעפילו להישגים גבוהים יותר.

אורי שפר: כולנו נעזור לכם.

יואל חסון: המשפט "כולנו נעזור לכם" הוקלט והוא בפרוטוקול.

אורי שפר: בסדר.

אורי שפר: מי שמתנגד, שירים את היד.

אורי חרל"פ: אסור שזה יישאר רק במסגרת של ספורט.

אורי חרל"פ: אנחנו מעריכים מאוד את הפעולות של ספיישל אולימפקס והם אכן עושים דברים נפלאים.

אורי חרל"פ: צריך לזכור שזה גם פעולה ספורטיבית שיקומית וחייבים לראות מי הוא הגוף במדינת ישראל שמטפל בשיקום כי זה לא רק ספורט.

אורי חרל"פ: הספורט זה הדבר הנפלא שהם עושים אבל המטרה היא לא רק המדליה.

מיכאל מלכיאור: אם כן, מיהו הגוף?

אורי חרל"פ: לא יודע.

אורי חרל"פ: גם ביטוח לאומי.

אורי חרל"פ: תקציבי רווחה.

אורי חרל"פ: הם לא נהנים משום תקציב רווחה.

אורי חרל"פ: הם באים תמיד רק לספורט, ובצדק, אבל צריך לחשוב מיהו הגוף שיכול לעזור, ואנחנו לא מזלזלים בספורט שהם עושים.

אורי חרל"פ: זאת בדיוק הסיבה שהם באים רק לספורט, רק למועצה להימורים ורק למינהל הספורט.

מיכאל מלכיאור: הרי זה כסף מאוד קטן.

מיכאל מלכיאור: מדובר כאן על 4,000 ספורטאים וכל הסיפור הוא מיליון וחצי שקלים בשנה.

מיכאל מלכיאור: זה כסף כל כך קטן.

מיכאל מלכיאור: משרד הרווחה והשיקום צריך לתת כסף אחר לגמרי אבל כאן בכל זאת אני חושב שאתם יכולים כן לקחת על עצמכם שהם לא יצטרכו לשנורר כספים.

אורי חרל"פ: אנחנו מחכים שייכנס עכשיו ראש מינהל חדש.

אורי חרל"פ: יש הצעה להגדיל את אותו סעיף בתקציב שנקרא צרכים.

מיכאל מלכיאור: אתה לוקח על עצמך שליש מהסכום הזה?

אורי חרל"פ: לא כי בתוך הסעיף הזה יש עוד גופים של צרכים מיוחדים.

יואל חסון: כמה כסף יהיה בסעיף הזה?

אורי חרל"פ: עד עכשיו היה 200 אלף שקלים.

מיכאל מלכיאור: אתה אחראי על ספורט תחרותי במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: יש כאן ענף שמביא לנו כל כך הרבה כבוד והרי כולנו כאן נרגשים.

מיכאל מלכיאור: קח על עצמך כמי שאחראי לעניין – יהיה לך גם מנהל חדש – כי מדובר כאן על ספורט תחרותי.

מיכאל מלכיאור: בצדדים של משרד הרווחה נטפל היכן שצריך לטפל, אבל תיקח על עצמך יחד עם הגופים שיושבים כאן – עם הוועד האולימפי, אם הטוטו – ותנסו לתקצב.

אורי חרל"פ: הוועד האולימפי הוא גוף שנתמך על ידינו ועל ידי הטוטו.

מיכאל מלכיאור: הכל ידוע.

מיכאל מלכיאור: כמו שנותנים לכל הענפים השונים ולכל הגופים השונים, תנו להם את המיליון וחצי שקלים.

צבי ורשביאק: אני יכול לומר שפונים אלינו הרבה גופים.

צבי ורשביאק: כפי שאמר אורי אכן יש ספורט של חירשים, יש ספורט של עיוורים וכולי.

צבי ורשביאק: במקרה הזה הסיוע היה אישית שלי שמתקציב הכנות אולימפיות של מועצת ההימורים הצעתי, ומועצת ההימורים קיבלה, את כל הוצאות הטיסה שלהם.

טלי קורנהאוזר: 510 אלף שקלים.

צבי ורשביאק: מה שביקשתם.

צבי ורשביאק: הם קיבלו את כל מה שהם ביקשו על מנת שיוכלו לנסוע לתחרויות.

צבי ורשביאק: ההחלטה היא לשלם לכם את כל כרטיסי הטיסה ואם זה לא נעשה, תאמרי לי ואני אדאג שזה ייעשה.

איציק רכלבסקי: זה עלה 1,850 דולר לאדם לנסיעה.

מיכאל מלכיאור: כמה שילמה מועצת ההימורים?

טלי קורנהאוזר: 510 אלף שקלים ועוד 400 אלף שקלים גייסתי לבד.

מיכאל מלכיאור: אין אפשרות לתת להם מתוך התקציב שלכם?

צבי ורשביאק: הייתה הצעה שלו וזאת הייתה החלטה ברורה, לשלם להם את כרטיסי הטיסה עד 70 ספורטאים.

יואל חסון: התשלום הוא ממועצת ההימורים.

צבי ורשביאק: כן.

צבי ורשביאק: גם לוועד האולימפי יש תקנות והוא לא יכול לחרוג מהתקנות האלה ולתת לגופים אחרים.

רונית תירוש: שישנה את התקנות.

יואל חסון: אלה בנים חורגים שלך אבל הם יכולים להיות בנים אמיתיים.

צבי ורשביאק: אנחנו ניקח בחשבון את בקשת היושב-ראש.

יואל חסון: בסך הכל יש כאן גישה חיובית.

יואל חסון: אם אפשר להחליט בסיכום הישיבה שנקיים דיון נוסף בעוד חודשיים-שלושה ונראה אם הייתה התקדמות ויש איזשהו כיוון למסד את התקציב.

אורי חרל"פ: זה לא יכול להיות לפני ה-1 בינואר 2008.

יואל חסון: אם כן, נקיים דיון נוסף בעוד ארבעה חודשים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נסכם את הישיבה, גם על דעת חברי הכנסת שנמצאים כאן, יואל חסון ורונית תירוש.

מיכאל מלכיאור: אנחנו כועדת ספורט נקיים מעקב צמוד אחרי מה שקורה אתכם.

מיכאל מלכיאור: אנחנו קוראים לכל הגופים הרלוונטיים – למועצת ההימורים בספורט, לוועד האולימפי, למשרד הספורט, למינהל הספורט במשרד התרבות והספורט – לשבת ביחד ולהביא לנו תוכנית שאומרת איך אתם מתכוונים מעכשיו ועד לאולימפיאדה הבאה לממן את הספיישל אולימפקס כך שלפחות התקציב הזעום הזה של מיליון וחצי שקלים – מעבר לדברים המיוחדים שיש לקראת תחרויות, נסיעות והדברים הללו – יינתן להם.

מיכאל מלכיאור: תשבו ביחד.

מיכאל מלכיאור: אורי, אתה תיקח אחריות לכך.

אורי חרל"פ: אחריות לשבת.

מיכאל מלכיאור: לשבת ולסכם ולהביא לוועדת הספורט תוצאות עד ה-1 בפברואר 2008.

מיכאל מלכיאור: תביאו לנו תוכנית שאומרת איך הספיישל אולימפקס ימומן בשנה הקרובה.

מיכאל מלכיאור: אם הכל בסדר, אני אודיע זאת לכלל חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: אם הדברים לא בסדר, נקיים כאן ישיבה הרבה פחות נעימה אבל אני סומך עליכם – יש פה אנשים עם המון כוח והמון רצון טוב – שתביאו לנו סיכום של העניין הזה.